ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1134/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Широбокової Л.П.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 (повний текст складено та підписано 13.07.2020 суддя Проскуряков К.В.) у справі №908/1134/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД (юридична адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Офіцерська, буд. 32; поштова адреса: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 42-а; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 30-А; )

про стягнення 208 628,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС суми основного боргу у розмірі 205 998,10 грн, інфляційних втрат у розмірі 412,00 грн та 3% річних у розмірі 2 218,01 грн за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД суму основного боргу в сумі 188 665,62 грн., інфляційні втрати в сумі 412,00 грн., 3% річних в сумі 2 107,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 829,98 грн. Закрито провадження у справі в частині стягнення 5000,00 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, врахував оплату 17 332,48 грн., сплачених платіжними дорученнями від 15.10.2019 р. № 843 на суму 7 800,00 грн., від 03.03.2020 р. № 1010 на суму 4 532,48 грн. та від 07.05.2020 р. № 1065 на суму 5 000,00 грн., які не були враховані під час складання зазначенного Акту звірки взаємних розрахунків і дійшов висновку про обґрунтованість заявленних до стягення 188 665,62 грн основного боргу, у відповідності до якого перерахував заявлені до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог та в позові Товариства з обмеженою відповідальністю СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД відмовити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обгрунтовано наступним:

- судом першої інстанції неправильно встановлено обставини щодо спрямування на адресу відповідача претензії, оскільки неможливо встановити, яка саме саме кореспонденція спрямовувалася в конверті, який в якості доказу надано позивачем.

- місцевий господарський суд дійшов невірного висновку, що відзив на позовну заяву містить визнання боргу відповідачем. За твердженням апелянта, відзив містить лише визнання взаємовідносин між позивачем та відповідачем та про наявність неоплаченої поставки.

- на думку апелянта відсутність обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються, є підставою для відмови у позові в цій частині.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляціну скаргу позивач зазначає:

- що стосується строку оплати отриманих відповідачем товарно-матеріальних інностей, то, згідно листа директора ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС» від 24 травня 2019 року № 4/05-02 оплата за отриманий товар повинна бути здійснена через місяць після отримання ТМЦ;

- позивачем надана до заяви копія Претензія та докази її направлення відповідачу;

- в тексті відзиву відповідач фактично визнав суму основного боргу;

- індекс інфляції є загальнодоступною інформацією, яка регулярно оприлюднюється відповідними державними органами тому, на думку позивача, не потребує надання додаткових доказів або документів на підтвердження.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 21.08.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20 - залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Орєшкіної Е.В. на підставі розпорядження керівника апарату суду №2105/20 від 13.11.2020 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Широбовової Л.П.

Ухвалою суду від 13.11.2020 колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Широбовової Л.П. справу №908/1134/20 прийнято до свого провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 02.07.2019 р. №САБ-0702/02 на суму 45 890,00 грн.; від 20.06.2019 р. №САБ-0620/02 на суму 28 976,16 грн.; від 07.06.2019 р. №САБ-0607/09 на суму 22 332,48 грн.; від 03.07.2019 р. №САБ-0703/02 на суму 2 949,12 грн.; від 11.07.2019 р. №САБ-0711/01 на суму 27 603,68 грн.; від 11.07.2019 р. №САБ-0711/02 на суму 5 600,00 грн.; від 19.07.2019 р. №САБ-0719/01 на суму 16 490,00 грн.; від 29.07.2019 р. №САБ-0729/01 на суму 18 032,54 грн.; від 06.08.2020 р. №САБ-0806/02 на суму 2 949,12 грн.; від 14.08.2019 р. №САБ-0814/07 на суму 16 287,50 грн.; від 16.08.2019 р. №САБ-0816/04 на суму 18 887,50 грн. та товарно-транспортними накладними №0702/02 від 02.07.2019 р. на суму 45 890,00 грн., №0620/02 від 20.06.2019 р. на суму 28 976,16 грн., №0607/09 від 07.06.2019 р. на суму 22 332,48 грн., №0703/02 від 03.07.2019 р. 2 949,12 грн., №0711/01 від 11.07.2019 р. на суму 27 603,68 грн., №0711/02 від 11.07.2019 р. на суму 5 600,00 грн., №0719/01 від 19.07.2019 р. на суму 16 490,00 грн., №0729/01 від 29.07.2019 р. на суму 18 032,54 грн., №0806/02 від 06.08.2019р. на суму 2 949,12 грн., №0814/07 від 14.08.2019р. на суму 16 287,50 грн., №0816/04 від 16.08.2019р. на суму 18 887,50 грн. підтверджується, що в період з 03.06.2019р. по 16.08.2019р. ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» відвантажило на адресу ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 205 998,10 грн., що

На вказаних накладних та товарно-транспортних накладних містяться підписи уповноваженої особи ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС», що підтверджує факт отримання відповідачем товару.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період з червня 2019 р. по вересень 2019 р. заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2019 р. становить суму в розмірі 205 998,10 грн. Вказаний Акт підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Листом від 24.05.2019 р. за вих. № 24/05-02, ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС» звернувся до ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» в якому просило виготовити та відпустити ТМЦ з затримкою оплати в один місяць.

Відповідачем здійснено часткову оплату на суму 17 332,48 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.10.2019 р. № 843 на суму 7 800,00 грн., від 03.03.2020 р. № 1010 на суму 4 532,48 грн. та від 07.05.2020 р. № 1065 на суму 5 000,00 грн. з посиланням на рахунок №САБ-0607/01 від 07.06.2019 р., який виставлений на суму 22 332,48 грн. за накладною № САБ-0607/09 від 07.06.2019 р. на суму 22 332,48 грн.

Місцевий господарський суд, перевіривши розрахунки позивача інфляційних втрат у розмірі 412,00 грн. за період з 19.12.2019 р. по 27.04.2020 р. та 3% річних у розмірі 2 218,01 грн. за період з 19.12.2019 р. по 27.04.2020 р. зазначає, що вони здійснені від загальної суми заборгованості 205 998,10 грн., тобто без врахування часткових оплат проведених відповідачем 15.10.2019 р. на суму 7 800,00 грн. та 03.03.2020 р. на суму 4 532,48 грн. Отже, суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за допомогою КП Законодавство.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає не задоволенню в силу наступного:

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи щодо отримання ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 205 998,10 грн., наявності на накладних та товарно-транспортних накладних підписів уповноважених осіб, що в свою чергу свідчить про правильність висноків місцевого господарського суду про підтвердження отримання відповідачем товару за накладними від 02.07.2019 р. №САБ-0702/02; від 20.06.2019 р. №САБ-0620/02; від 07.06.2019 р. №САБ-0607/09; від 03.07.2019 р. №САБ-0703/02; від 11.07.2019 р. №САБ-0711/01; від 11.07.2019 р. №САБ-0711/02; від 19.07.2019 р. №САБ-0719/01; від 29.07.2019 р. №САБ-0729/01; від 06.08.2020 р. №САБ-0806/02; від 14.08.2019 р. №САБ-0814/07; від 16.08.2019 р. №САБ-0816/04 та товарно-транспортними накладними №0702/02 від 02.07.2019 р.; №0620/02 від 20.06.2019 р.; №0607/09 від 07.06.2019 р.; №0703/02 від 03.07.2019 р.; №0711/01 від 11.07.2019 р.; №0711/02 від 11.07.2019 р.; №0719/01 від 19.07.2019 р.; №0729/01 від 29.07.2019 р.; №0806/02 від 06.08.2019 р.; №0814/07 від 14.08.2019 р.; №0816/04 від 16.08.2019 р. в період з 03.06.2019 р. по 16.08.2019 р. ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» відвантажило на адресу ТОВ «МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 205 998,10 грн..

Крім цього, колегією суддів, з урахуванням положень частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції щодо часткової оплати відповідачем 17 332,48 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.10.2019 р. № 843 на суму 7 800,00 грн., від 03.03.2020 р. № 1010 на суму 4 532,48 грн. та від 07.05.2020 р. № 1065 на суму 5 000,00 грн.

Відповідно, шляхом обрахувань, місцевий господарський суд правильно обрахував суму боргу, яка підлягає стягненню 188 665,62 грн із розрахунку 205 998,10грн 17 332,48 грн.

Відповідачем не оспорюється підписання його представником Акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2019 р., згідно якого відповідач визнав борг в розмірі 205 998,10 грн.

З урахуванням вищевстановленного врахування місцевим господарським судом 17 332,48 грн., сплачених платіжними дорученнями від 15.10.2019 р. № 843 на суму 7 800,00 грн., від 03.03.2020 р. № 1010 на суму 4 532,48 грн. та від 07.05.2020 р. № 1065 на суму 5 000,00 грн., які не були враховані під час складання зазначенного Акту звірки взаємних розрахунків, висновок місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заявленних до стягення 188 665,62 грн. є таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав наступне:

«Тобто загальна сума заборгованості насправді є меншою та виходячи з наведеного складає 188 665,62 грн» (а.с. 54).

Враховуючи вищевикладене, твердження апеляційної скарги про неправильне цитування місцевим господарським судом змісту відзиву на позовну заяву в частині визнання відповідачем вказаної суми боргу є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, в зв`язку із чим відхиляються як необґрунтовані.

Згідно фіскального чеку ФН 27.11.2019р. на адресу відповідача було спрямоване поштове відправлення (а.с. 33).

За твердженнями позивача, даним чеком було оплачено спрямування на адресу відповідача його претензії Вих.№ 850/19 від 26.11.2019р (а.с. 33).

За приписами частини 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України претензія підписується повноважною особою підприємства, організації або їх представником та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку, тобто складення опису вкладення від кредитора, який звертається до боржника із вимогою про досудове урегулювання спору - не вимагається.

Відповідно до абзаців 2,3 пунтку 1.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», д нем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення), в зв`язку із чим колегія суддів доходить висновку, що фіскальний чек ФН 27.11.2019р. (а.с. 33) та претензія Вих.№ 850/19 від 26.11.2019р (а.с. 33)є більш вірогідними доказами наявності обставин спрямування на адресу відповідача зазначенної претензії, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач. Обставина спрямування 27.11.2019р. на юридичну адресу відповідача претензія Вих.№ 850/19 від 26.11.2019р., у відповідності до положень статті 79 Господарського процесуального кодексу України є більш вірогідною ніж заперечення відповідача щодо зазначенної обставини, які не підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються як необґрунтовані.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України, щодо строку (терміну) виконання зобов`язання визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно під. 2 п. 1 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958 строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя)-Д+3, пріоритетної-Д+2, де Д-день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1,2,3,4,5 кількість днів, протягом яких пересилається поштове повідомлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день (п.2).

З урахуванням вищевикладеного, визначення місцевим господарським судом 19.12.2019р. як початок періоду обрахування інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим і таким, що відповідає вищенаведеним нормам матеріального права.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Скаржником не спростовано правильність розрахунків місцевого господарського суду щодо інфляційних втрат за період з 19.12.2019 р. по 27.04.2020 р. розмірі 3 111,04 грн, в зв`язку із чим задоволення позовних вимог щодо стягення інфляційних втрат в розмірі 412,00 грн здійснено місцевим господарським судом з урахуванням принципу диспозитивності правомірно.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних за період 19.12.2019 р. по 27.04.2020 р., колегія суддів погоджується з визначенням його розмірі в сумі 2 107,98 грн., яка правомірно стягнута місцевим господарським судом.

Твердження апелянта про необґрунтованість розрахунку інфляційних і 3% річних, здійсненного позивачем є такими, що спростовано розрахунками місцевого господарського суду, які визнані правильними, в зв`язку із чим, відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального права, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню або незастосування закону, який підлягав би застосуванню, в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20 ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення його без змін, а апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на нього без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4 301,67 грн. (а.с. 91 та а.с.101) покладаються особу, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі №908/1134/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4 301,67 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-СІЧ СЕРВІС (69068, м. Запоріжжя, Митробудівників, 30-а, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.П. Широбокова