ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" листопада 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3322/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання - Казмерчук М.Т.

за участю представників учасників судового процесу:

прокурора (позивача) Бойко В.В., посвідчення № 057663 від 22.10.2020 р.

третьої особи не з`явився

першого відповідача не з`явився

другого відповідача Алдошина П.В., адвокат, довіреність №02/11-1 від 02.11.2020 р.

в межах підготовчого провадження, розглянувши клопотання прокуратури (вх. № 27174 від 23 листопада 2020 року), в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у справі

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, місто Дергачі, в інтересах держави,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні прокурора (позивача) - Антимонопольний комітет України, місто Київ,

до відповідачів:

першого відповідача - Державної служби геології та надр України (Держгеонадра), місто Київ,

другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром", місто Харків,

про визнання незаконним та скасування протоколу проведення аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами,-

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/3322/20.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справі № 922/3322/20.

23 листопада 2020 року прокурор скерував на адресу суду клопотання про витребування доказів (вх. № 27174) в якому прохає суд витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) протокол від 22 березня 2016 року № 6, складений за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області, а також витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-прмислової розробки Мурафинської площі.

Присутні в засіданні суду: прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, педставник другого відповідача проти задоволення клопотання заперечив; інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Розглянувши вказане клопотання прокурора, суд зазначає наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність. Даний принцип також знайшов своє відображення у статті 13 ГПК України, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи, що позов заявлено без зазначення органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, за абзацом 2 частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор у даній справі має статус позивача та користується всім спектром прав, які притаманні даному учаснику процесу за процесуальним законодавством.

Так, за змістом частини 2 статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно, таке клопотання в порядку статті 81 Кодексу, повинно бути подано одночасно з зверненням із позовною заявою до суду або міститись в самій позовній заяві.

Крім зазначеного, суд вважає за необхідне звернути уваги прокурора на норми частини 4 статті 80 Кодексу, до якої, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України). Дані процесуальні вимоги визначені і в пункті 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, статтею 80 ГПК України внормовано декілька випадків, які регулюють механізм неможливості подання позивачем доказів разом з поданням позовної заяви.

Прокурором застосовано механізм через витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України.

З огляду на зазначені норми процесуального права, які регламентують механізм звернення позивача/прокурора, в порядку статті 81 ГПК України, суд констатує, що останній подав клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого ГПК України строку. Так, як свідчать матеріали справи, прокурор звернувся з позовом 15 жовтня 2020 року (дата зазначена на першому аркуші позовної заяви - відтиск штампу господарського суду Харківської області), вказане ж клопотання заявлене прокурором 23 листопада 2020 року, тобто більше ніж через місяць після звернення до суду. При цьому, суд зазначає, що з розрахунку на норми частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та факт усунення прокурором недоліків позовної заяви, що стали підставою для залишення її без руху, саме 15 жовтня 2020 року є датою подання позовної заяви (тобто реалізацію прокурором закріпленого Конституцією права на звернення до суду).

Суд звертає увагу прокурора про те, що суд не збирає докази замість сторони, а лише допомагає стороні в отриманні цих доказів у разі, якщо будуть дотриманні вимоги статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу. Дані вимоги є імперативними та націлені на надання суду інформації про відсутність можливості у учасника справи отримати певний доказ, що в свою чергу забезпечує дотримання принципу диспозитивності (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненнями нею процесуальних дій.

Прокурор належними та допустимими доказами не обґрунтував неможливість подання клопотання, в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у встановлений строк (разом із позовною заявою) з причин, що не залежали від нього. Такі причини судом також не встановлені.

Слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами, коли через наявність права на подання доказів відповідний учасник буде відтерміновувати винесення судом рішення по суті справи через необхідність дослідження додатково поданих таким учасником доказів.

Суд зазначає, що прокурор, звертаючись з клопотаннями про витребування доказів, не зазначає об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасно вчинити певні процесуальні дії (подати клопотання про витребування доказів), а в силу принципу диспозитивності на особу, що не подала своєчасно відповідні докази, покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності.

Таким чином, дослідивши подані матеріали, суд визнав клопотання прокурора таким, що подані з пропуском встановленого строку та без обґрунтування неможливості їх подання у встановлений строк, а відтак, залишає його без задоволення.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 118, 177, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання прокуратури (вх. № 27174 від 23 листопада 2020 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повну ухвалу складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко