ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 м. Дніпро Справа № 904/3278/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Дорошевської М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Львів)

до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.)

про стягнення неустойки у сумі 50460грн

Представники:

від позивача: Яковчук О.Д.

від відповідача: Фурманюк І.В.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення неустойки у сумі 50460грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення перевезень позивачем було виявлено невідповідність маси вантажу даним накладної, що оформлюється відправником. Вказані обставини є підставою для стягнення неустойки в сумі 50460грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

01.09.2020 відповідачем було надано відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що при завантаженні зважування вагону було здійснено на придатних вагонних вагах і є неможливим внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній. Позивачем не надано доказів придатності та відповідності його вимірювальної техніки. В порушення п. 10 Правил складання актів наданий позивачем комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району.

15.09.2020 позивач надав відповідь на відзив в якому вказує на те, що комерційний акт був оформлений у відповідності до п. 10 Правил складання актів. Посилання відповідача на зважування вагона при завантаженні на справних вагах не має відношення до предмету спору, оскільки не є доказом правильного зазначення відправником маси вантажу у залізничній накладній. Підтвердженням придатності ваговимірювальної техніки позивача є витяг з технічного паспорту на ваги.

В судовому засіданні 12.11.2020 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зі станції Терни вагоном №63685382 відправлено вантаж: «Руды и концентраты железные, кроме обожженного пирита агломерированные», отримувач: ArcelorMittal Poland S.A. Oddzial w Dabrova Gornicza. Аллея Й. Пилсудского, 92, 41-308 Домброва Горнича , Польша МР 634-24-83-083КЕСХЖ 277839653 згідно відправки №47036603.

22.12.2019 на станції Здолбунів Львівської залізниці складено комерційний акт № 350002/159.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 N457, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як зазначалось вище, за результатами перевірки вантажу був складений комерційний акт № 350002/159 від 22.12.2019.

Згідно з вказаним актом при комісійному зважуванні вагону №63685382 на 150т. електронних тензометричних вагонних вагах, на підставі актів загальної форми №№1608, 8122 з перевізного документу встановлено: маса нетто 69900кг, тара 23600кг, маса брутто не вказана, вантажопідйомність вагону - 70тн.

В дійсності виявлено: маса нетто 70950кг, тара 23600кг, маса брутто 94550кг, що є більше ніж зазначено у перевізному документі на 1050кг та вантажопідйомності вагону на 950 кг.

Оскільки згідно показників ваги зазначений вагон був навантажений понад норму, що в свою чергу загрожувало безпеці руху відповідно до Правил технічної експлуатації вагонів розділ 15 п. 15.27, вагон було затримано на станції Здолбунів.

Залишок вантажу відвантажено у вагон №67696179, який направлено на станцію призначення.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 4 Статуту залізниць України встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, яка є чинною для України відповідно до Закону України «Про правонаступництво в Україні» та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів».

За умовами параграфу 1 статті 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення по маршруту, узгодженому відправником і договірним перевізником, і видати його отримувачу. Параграф 3 цієї ж статті передбачає, що укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Відповідно до параграфу 1 статті 15 (СМГС) в накладній повинні міститись певний перелік відомостей в тому числі і найменування вантажу та його маса.

Згідно з параграфом 3 статті 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявить неправильність, неточність або неповноту вказаних відправником в накладній даних і при цьому встановлює, що: при завантаженні вантажу відправником було допущено перевантаження вагона поза його вантажопідйомність.

Неустойка по пункту 3 стягується відповідно до статті 31 «Плата провізної плати та неустойки» СМГС у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу.

Неустойка складає: 10092грн (провізна плата надлишку вантажу) х 5 = 50460грн.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до стягнення штрафу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про транспорт» підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати: безпеку перевезень; безпечні умови перевезень; запобігання аваріям і нещасним випадкам, усунення причин виробничого травматизму. В свою чергу підприємства транспорту мають право вимагати: відправників і одержувачів вантажів виконання вимог кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

З приводу заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Комерційний акт №350002/159 від 22.12.2019 підписано начальником станції ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 та приймальником поїздів ОСОБА_4 .

Згідно з витягом із штатного розпису станції Здолбунів, у штаті станції відсутня посада начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Начальник станції ОСОБА_2 є підписантом, який передбачений р. 10 Правил складання актів.

Відповідно до робочих інструкцій приймальника поїздів та агента комерційного ОСОБА_4 і ОСОБА_3 також мають право на підписання комерційних актів.

Оскільки в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу або відповідно до робочої інструкції, іншого працівника залізниці можуть бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів.

Таким чином, суд не приймає заперечення відповідача стосовно порушення позивачем п. 10 Правил складання актів.

Крім того, відповідно до записів в технічному паспорті, первинну повірку вагів проведено 22.12.2017, 14.12.2018, 12.12.2019, про що є запис в технічному паспорті.

Таким чином, термін повірки не прострочений, тому згідно з п. 3.47 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом №442 Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012, зважування на таких вагах допускається.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2102грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення неустойки у сумі 50460грн задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079 Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191023) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680 м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (79000 м. Львів, пр. Гоголя, 1, ідентифікаційний код 40081195) 50460грн - неустойки, 2102грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.11.2020.

Суддя В.О. Татарчук