УХВАЛА

25 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 905/562/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткача І.В.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2020

(головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О.)

та рішення господарського суду Донецької області від 25.06.2019

(суддя Демідова П.В.)

у справі № 905/562/19

за позовом заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України

до 1) Виконавчого комітету Вугледарської міської ради Донецької області

2) Комунального підприємства "Благоустрій" Вугледарської міської ради

про визнання недійсним рішення тендерного комітету Виконавчого комітету Вугледарської міської ради Донецької області про визначення переможця переговорної процедури про закупівлю послуг з прибирання та підмітання вулиць б/н від 18.01.2019 та визнання недійсним договору про закупівлю послуг від 31.01.2019 №16,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 (повний текст складено 21.09.2020) та рішення Господарського суду Донецької області від 25.06.2019 у справі №905/562/19.

Верховний Суд залишає касаційну скаргу без руху з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури у касаційній скарзі зазначає, що судові рішення, що оскаржуються, прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального, зокрема, ст.ст. 1, 2, 3, 12, 30, 35 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, п. 14 наказу Мінекономрозвитку України від 22.03.2016 за №490 "Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель" та з порушенням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 13, 73, 76-79, 86, 236, 275, 277 ГПК України, а також неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Проте касаційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури подана без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини 2 статті 290 ГПК України, оскільки скаржник не зазначив відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Відповідно до 2 другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" визначено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 гривень.

За подання касаційної скарги у цій справі заступником керівника Харківської обласної прокуратури підлягав сплаті судовий збір у сумі 7684,00 грн (1921*2*200%).

Проте заступником керівника Харківської обласної прокуратури до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, про що управлінням забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду складено акт №29.1-11/337 від 05.11.2020.

В акті зазначено, що "при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від Східного апеляційного господарського суду супровідним листом від 23.10.2020 № 018694, не виявилось вказаних у додатку касаційної скарги доказів сплати судового збору".

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з тим, що судовий збір не сплачено, заступнику керівника Харківської обласної прокуратури необхідно усунути недолік касаційної скарги та подати докази сплати судового збору у сумі 7684,00 грн.

Належними реквізитами для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом є:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- номер рахунку отримувача (стадарт IBAN):;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Відтак суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України та встановлює скаржнику строк для 1) зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); 2) подання Верховному Суду доказів сплати судового збору у розмірі 7684,00 грн.

Керуючись 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 та рішення Господарського суду Донецької області від 25.06.2019 у справі №905/562/19 залишити без руху.

2. Встановити заступнику керівника Харківської обласної прокуратури строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ткач