ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Справа № 10/47-08

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

боржника: представник Кучерява І.П., представник Гулько О.В.

апелянт: ОСОБА_2

Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України представник Гріненко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 24.07.20р. суддею Лабунською Т.І. у м. Вінниці, повний текст складено 30.07.20р. у справі № 10/47-08

за заявою Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.07.2020 (а.с.196-199, т.42) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 10/47-08 у розмірі 20343863,70 гривень.

1.2. Відмовлено в задоволенні клопотань ДП "Тростянецький спиртовий завод" №б/н від 09.06.2020 року та № б/н від 15.07.2020 року про витребування у ОСОБА_2 для огляду в судовому засіданні та долученні до матеріалів справи оригіналів всіх документів, наведених у переліку додатків до заяви ОСОБА_2 про грошові та майнові вимоги до боржника від 27.02.2020 року.

1.3. Відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 №б/н від 20.07.2020 року про витребування доказів.

1.4. Відмовлено в задоволенні заяви ДП "Тростянецький спиртовий завод" № б/н від 12.06.2020 року про застосування позовної давності при розгляді заяви ОСОБА_2 , б/н від 27.02.2020 року про грошові та майнові вимоги до боржника.

1.5. Задоволено клопотання ОСОБА_2 № б/н від 24.06.2020 року про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

2. Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції.

2.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод" опубліковано 03.06.2008 року, відтак граничною датою для пред`явлення заяв з конкурсними вимогами кредиторів було 04.07.2008 року.

2.2. Заява ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 25523755,44 грн подана до господарського суду з пропуском встановленого частиною першої статті 14 Закону строку більш, ніж на 11 років, який є граничним та поновленню не підлягає.

2.3. За наведеного, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 10/47-08 у розмірі 20343863,70 гривень (з урахуванням заяви про зменшення кредиторських вимог).

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить

3.1.1. ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.07.2020 у справі № 10/47-08 щодо розгляду та відхилення заяви ОСОБА_2 б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника скасувати;

3.1.2. винести нове судове рішення, за яким заявлені вимоги конкурсного кредитора ОСОБА_2 до боржника - ДП "Тростянецький спиртовий завод" в сумі 20887012 гривень 93 копійки задоволити в повному обсязі;

3.1.3. зобов`язати арбітражного керуючого розпорядника майном Гонту Оксану Анатоліївну включити вимоги конкурсного кредитора ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів в порядку, що визначено Кодексом України з процедур банкрутства, введеного в дію з 21.10.2019 року в повному об`ємі;

3.1.4. поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 24.07.2020, за повним текстом 30.07.2020 року, отриману 04.08.2020 року.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 вважає, що при розгляді та вирішенні його цивільних прав за заявою кредитора до боржника судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, неповне та не всебічне з`ясування мотиву та обставин, викладених у заяві кредитора.

3.3. Обґрунтовуючи обставини виникнення кредиторських вимог, фізична особа ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що він не із власної ініціативи, але погодився на прохання та надав вирішальну, значну фінансову (грошима та майном) цільову, зворотну, на праві позик, безвідсоткову допомогу боржнику.

3.4. Цей факт встановлено судом, тобто встановлено, що це є зобов`язанням, яке підлягає обов`язковому виконанню в правовій державі незалежно від галузі права.

3.5. Апелянт не погоджується з тим, що в ухвалі безпідставно застосований термін - "за ствердженням заявника ним виконані всі зобов`язання". Але ж не вказано, що ці, так звані "ствердження" фактично доведені та досліджені в судовому порядку та є встановленими обставинами в суді.

3.6. Просить суд апеляційної інстанції ухвалити рішення, за яким розглянути заяву конкурсного кредитора ОСОБА_2 та задовольнити вимоги відповідно до зобов`язань боржника - ДП "Тростянецький спиртовий завод" перед конкурсним кредитором ОСОБА_2 .

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. На адресу суду апеляційної інстанції 19.10.2020 від арбітражного керуючого Гонти О.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2020 року у справі № 10/47-08 залишити без змін (том 43 а.с. 129-134).

4.2. 27 жовтня 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої апелянт просить вимоги апеляційної скарги задоволити повністю (том 43 а.с. 147-149).

4.3. Судове засідання відбулося у режимі відеоконференції, забезпечення якої було здійснено за клопотаннями апелянта та боржника.

4.4. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній; просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

4.5. Представник боржника заперечила проти доводів апеляційної скарги.

4.5.1. Зазначила, що пропущений ОСОБА_2 строк для подачі заяви про визнання кредиторських вимог є пресічним.

4.5.2. Оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду із даною заявою у березні 2020 року, тобто з пропущенням строку, то його вимоги вважаються погашеними, за наведеного просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

4.5.3. Додатково зазначила, що доводи апеляційної скарги з посиланням на Кодекс України з процедур банкрутства є необґрунтованим, оскільки у пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень зазначено, серед іншого, що подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу. Тому звертає увагу, що саме розгляд справи здійснюється за нормами Кодексу, а не перегляд попередніх ухвал.

4.6. Представник Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому слід залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

4.7. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.07.2020 у справі № 10/47-08 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство);

Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУПБ);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 10/47-08 за заявою боржника Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (далі по тексту - ДП "Тростянецький спиртовий завод") про банкрутство.

7.2.1. Провадження у справі знаходиться на стадії процедури розпорядження майном боржника, розпорядником майна є арбітражний керуючий Гонта О.А.

7.3. 05.03.2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 10/47-08 у розмірі 25523755,44 гривень (том 33 а.с. 1-12)

7.3.1. Дана заява мотивована тим, що в 2005-2006 роках ОСОБА_2 на прохання посадових осіб ДП "Тростянецький спиртовий завод", спиртооб`єднання "Поділляспирт" була надана для здійснення поточних витрат поворотна цільова фінансова допомога готівкою в гривні та доларах США для закупівлі сировини та допоміжних ТМЦ, паливно-мастильних матеріалів, на ремонтні роботи для запуску виробничого процесу спирт заводу сезонів 2005-2006, 2006-2007 років в загальній сумі витрат кредитора понад 800 тисяч доларів США, які за умов договору від 27.01.2006 року, 17.11.2005 року № 01/1-05, № 22 від 05.12.2005 року та ін. за погодженням від 17.03.2006 року № 1/01 конвертувалися в гривню юридичною особою разом з повіреними та уповноваженими за дорученням юридичної особи особами в її інтересах за виробничою необхідністю та з особливостями звітних періодів.

7.3.2. Як зазначалося в заяві, ОСОБА_2 надав обігові кошти, позику, цільову фінансову та сировинну поворотну допомогу юридичній особі, що тривало з 01.10.2005 року по 01.05.2007 року на умові позик та поступки на його користь права вимоги виконання зобов`язань юридичною особою в будь-який час за вимогою, що виключало нанесення збитку ОСОБА_2 та забезпечувало повернення вкладених грошей у гривні в еквіваленті до витраченої валюти на день вимоги заявника та повернення заборгованості боржником.

7.3.3. За твердженням заявника, ним повністю було виконано свої зобов`язання перед боржником впродовж 2005-2007 роках у відповідності до укладених правочинів, договорів. Натомість боржником прийнята позиція не повертати ОСОБА_2 грошові кошти за будь-яких обставин.

7.3.4. Таким чином, зважаючи на те, що відносно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство та з метою повернення грошових сум і майна ОСОБА_2 , як поточному кредитору, останній звернувся з відповідною заявою до суду.

7.3.5. В заяві № б/н від 07.06.2020 року ОСОБА_2 відмовився від стягнення з боржника 3 % річних у розмірі 3050559,60 грн та штрафу у розмірі 2135131,04 гривень (том 40, а.с. 165).

7.3.6. 24.06.2020 року клопотанням № б/н від 24.06.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з проханням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

7.3.7. До суду першої інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява № б/н від 15.07.2020 року з додатками, яка за змістом є обґрунтуванням заявлених вимог.

7.3.8. Водночас, 17.07.2020 року до суду від заявника також надійшла заява № б/н від 17.07.2020 року, яка за змістом є обґрунтуванням заявлених вимог з урахуванням обставин розгляду справи, а також в якій викладено пояснення щодо розміру заявлених вимог.

7.4. Позиція арбітражного керуючого розпорядника майна Гонти Оксани Анатоліївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №4 від 01.02.2013).

7.4.1. 27.04.2020 року до суду арбітражним керуючим Гонтою О.А. подано письмові пояснення № 02-01/174 від 24.042020 року щодо заяви ОСОБА_2 , в яких викладено правову позицію розпорядника майна та зазначено, що вимоги ОСОБА_2 є конкурсними, оскільки не були заявлені протягом 30-денного строку, встановленого ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 30.06.1999), згідно якого (до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства) порушено та здійснювалось провадження у справі № 10/47-08.

7.4.2. Відтак, вимоги кредитора вважаються погашеними.

7.4.3. Також 14.05.2020 року від арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гонти О.А. до місцевого господарського суду надійшли письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_2 , в яких остання зазначила про наявність судової практики касаційної інстанції в справах про банкрутство, в яких заявники також пропустили 30-денний строк на звернення, встановлений ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 30 червня 1999 року.

7.5. 04.05.2020 року до суду надійшли від ОСОБА_2 письмові уточнення до заяви кредитора про грошові та майнові вимоги до боржника № б/н від 27.04.2020 року, в яких заявником зазначено про те, що останній має статус конкурсного кредитора, який поніс витрати у 2005-2007 роках до відкриття провадження у справі про банкрутство, діяв з позиції соціальної направленості та за проханням юридичної особи по подоланню загрози банкрутства після 2005 року. Також в даних уточнення заявником вказано, що вимоги до боржника виникли на підставі договорів, укладених в 2005-2007 року. При цьому, посилаючись на ч.3 ст. 61, ст. 62, п.1 ч.1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства звертає увагу суду на те, що фінансові зобов`язання боржника перед ним повинні бути виконані у другу чергу платежів.

7.6. Позиція Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки).

7.6.1. В письмових поясненнях, які надійшли до суду першої інстанції 14.05.2020 року, Мінекономіки вказав про відсутність правових підстав для задоволення заяви, обґрунтовуючи свою позицію тим, що заявник не звертався до суду у встановлений законом строк, вимоги є погашеними, заявником не надано доказів на підтвердження заявлених вимог як заставних та не доведено заявлені вимоги в цілому.

7.6.2. Також Мінекономіки звернуло увагу на відсутність підстав й для погашення вимог заявника у другу чергу.

7.7. Позиція боржника Державного підприємства (ДП) "Тростянецький спиртовий завод" ().

7.7.1. 11.06.2020 року боржником подано до суду письмові пояснення, в яких ДП "Тростянецький спиртовий завод" заперечив проти заявлених ОСОБА_2 вимог, зазначивши, що конкурсні вимоги не були заявлені у встановлений законом строк, тому є погашеними.

7.7.2. При цьому, вказавши, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що він є заставним кредитором та належних первинних документів, які б підтверджували заявлені вимоги у сумі 25523755,44 гривень.

7.7.3. 10.06.2020 року до суду боржником подано клопотання, в якому останній просив витребувати у заявника для огляду в судовому засіданні та долученні до матеріалів справи оригіналів всіх документів, наведених у переліку додатків до заяви ОСОБА_2 про грошові та майнові вимоги до боржника від 27.02.2020 року.

7.7.4. 12.06.2020 року від боржника надійшла заява № б/н від 12.06.2020 року про застосування позовної давності при розгляді заяви ОСОБА_2 б/н від 27.02.2020 року про грошові та майнові вимоги до боржника.

7.7.5. 17.07.2020 року боржником до суду подано клопотання про витребування у заявника оригіналів документів для огляду в судовому засіданні та подальшого їх долучення до матеріалів справи.

7.8. Господарським судом Вінницької області розглянуті заявлені учасниками провадження у справі про банкрутство клопотання та заяви процесуального характеру (пункти 1.2.-1.5. цієї постанови) та заяву ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 20343863,70 грн (з урахуванням заяви про зменшення кредиторських вимог).

7.9. За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 20343863,70 грн (з урахуванням заяви про зменшення кредиторських вимог), місцевим господарським судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні такої заяви з підстав, наведених у пунктах 2.1.-2.3. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, заперечення (відзиву) на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, а також заслухавши пояснення представників сторін у справі, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8.3. 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII. У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

8.4. 21.03.2008 року ухвалою Господарського суду Вінницької області порушено провадження у справі № 10/47-08 про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що виникли до порушення провадження по справі № 10/47-08 про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод".

8.5. 03.06.2008 року в газеті "Голос України" № 104 (4354) опубліковано оголошення про порушення провадження у справі № 10/47-08 про банкрутство Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод".

8.6. Протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі № 10/47-08, до суду надійшли заяви кредиторів ДП "Тростянецький спиртовий завод", вимоги яких виникли до дня порушення провадження у справі № 10/47-08.

8.7. З матеріалів справи вбачається, що протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі № 10/47-08, ОСОБА_2 до суду заяви з вимогами до боржника не подавав.

8.8. 27.08.2008 року ухвалою попереднього засідання Господарського суду Вінницької області затверджено реєстр вимог кредиторів у справі № 10/47-08.

8.9. Судами першої та другої інстанції встановлено, що вимоги заявника є конкурсними, оскільки виникли до дня порушення справи про банкрутство, а саме до 21.08.2008 року.

8.10. До введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі № 10/47-08 здійснювалось у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції 1999 року.

8.11. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

8.12. Частиною 2 ст. 14 Закону про банкрутство передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

8.13. З наведених правових норм слідує, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані були подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Строк звернення конкурсних кредиторів із письмовими заявами до боржника є граничним.

8.12. Суд зважає також, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.08.2008 року серед іншого, постановлено: відповідно до п. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, вважаються погашеними. Вказана ухвала учасниками справи не оскаржувалась.

8.13. Відтак, зобов`язання боржника перед заявником припинено у 2008 році за наслідками затвердження реєстру вимог кредиторів боржника ухвалою суду від 27.08.2008 року, незалежно від обґрунтованості заявлених заявником вимог.

8.14. З наведеного в своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод" опубліковано 03.06.2008 року та граничною датою для пред`явлення заяв з конкурсними вимогами було 04.07.2008 року, заява ОСОБА_2 № б/н від 27.02.2020 року про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 25523755,44 грн подана до господарського суду з пропуском встановленого частиною першої статті 14 Закону про банкрутство строку більш, ніж на 11 років, який є граничним та поновленню не підлягає.

8.15. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було з`ясовано, що починаючи з 2008 року (у зв`язку із хворобою апелянта) жодним чином та у будь-який спосіб ОСОБА_2 не звертався ні до господарського суду ні до боржника з будь якими заявами, вимогами, претензіями про повернення грошових коштів чи меляси в натурі.

8.15.1. Суд апеляційної інстанції зазначає, що хвороба апелянта не виключала можливості скористатися правничою допомогою інших осіб, які мають необхідний рівень юридичних знань та практичних навичок у сфері права, надавши їм відповідний обсяг прав та обов`язків під час представництва інтересів.

8.15.2. Хвороба апелянта та необхідність проведення відповідного лікування не може вважатися об`єктивно непереборною обставиною, що виключала можливість для вчасного звернення до суду з позовною заявою через уповноваженого представника.

8.15.3. Аналогічна правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20.

8.16. Апелянт повідомив, що звернувся у 2014 році до боржника з претензією, а в подальшому звернувся у 2017 році до суду (Тростянецького районного суду Вінницької області) із відповідним позовом, проте рішення по вказаній справі так і не має.

8.16.1. Північно-західний апеляційний господарський суд за запитом до Єдиного державного реєстру судових рішень та з урахуванням пояснень апелянта з`ясував, що Тростянецьким районним судом Вінницької області справа №147/1143/17 (провадження № 2/147/143/20) на стадії її розгляду у підготовчому засіданні.

8.17. Вимоги до боржника не були заявлені кредитором у встановлений законом строк, останні є погашеними, а право вимоги, що випливає з таких зобов`язань відсутнє у зв`язку з припиненням зобов`язання з підстав, що передбачені законом.

8.18. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.08.2019 року у справі № 6/138.

8.19. Юридичний аналіз приписів частин 1, 2 статті 14 Закону про банкрутство дозволяє зробити висновок про те, що конкурсний кредитор, який пропустив 30-денний строк на заявлення своїх вимог у справу про банкрутство втрачає таке право, оскільки такий строк є пресічним та в силу зазначеної норми закону припиняє існування грошового зобов`язання, за яким може бути заявлена така грошова вимога.

8.20. Такі висновки наведено Верховним Судом у постанові від 29 травня 2018 року у справі №27/58б; в постанові Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 27/58б; у постанові Верховного Суду твід 28 січня 2020 року у справі № 1-7/158-09-3124, у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 01/5026/333/2011.

8.21. З огляду на зазначене, так як заявник ОСОБА_2 у встановлений законом строк, не звернувся до суду із заявою з вимогами до боржника, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

8.22. Щодо обставин, на думку апелянта, задоволення його заяви з підстав набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.

8.22.1. Як зазначалося судом апеляційної інстанції у цій постанові вище (пункт 8.3.) із дати набрання чинності КУПБ подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

8.22.2. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

8.22.3. За загальним правилом не передбачено зворотної дії в часі закону, за винятком, якщо при його прийнятті не буде зазначено протилежне.

8.22.4. Оскільки КУПБ не передбачає зворотної дії в часі положень частини 1, 2 ст. 14 Закону про банкрутство, вони не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.

8.23. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не подано.

8.24. За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.25. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

8.26. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.27. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.28. Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.29. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при постановлені ухвали та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.

8.30. За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2020 року у справі № 10/47-08 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

10.2. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, про що долучено до матеріалів апеляційної скарги копію листа Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3, з якого вбачається, що ОСОБА_2 є інвалід ІІ групи загального захворювання з 2009 року безстроково та знаходиться на диспансерному обліку. Також відмітка про інвалідність ІІ групи зроблена у пенсійному посвідченні заявника, копію якого надано до апеляційної скарги.

10.3. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України питання розподілу судових витрат не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 10.08.20р. залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2020 року у справі № 10/47-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали справи №10/47-08 (томи 33, 34, 40, 42, 43) повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "20" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.