УХВАЛА

24 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/6995/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020

(головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019

(суддя Марченко О.В.)

у справі №910/6995/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінсистем"

до Міністерства оборони України

про стягнення 1 588 397,95 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року Міністерство оборони України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/6995/19.

Верховний Суд залишає касаційну скаргу без руху з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Міністерство оборони України у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій порушили ст. 236 ГПК України, оскільки не надали належної оцінки фактам і обставинам справи, на які посилався відповідач.

Проте касаційна скарга Міністерства оборони України подана без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини 2 статті 290 ГПК України, оскільки скаржник не зазначив відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до 2 другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" визначено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 гривень.

За подання касаційної скарги у цій справі Міністерством оборони України підлягав сплаті судовий збір у сумі 47 651,94 грн (1 588 397,95*1,5% * 200%).

Проте Міністерством оборони України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Водночас, у касаційній скарзі скаржник з приводу відстрочення сплати судового збору, посилаючись на тривалу процедуру отримання коштів з державного бюджету, зазначає, що судовий збір ним не сплачено з причин відсутності бюджетних коштів, що перешкоджає сплаті судового збору.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, проте лише за вичерпних умов, зазначених вище. При цьому, приписами цієї статті визначено суб`єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

Отже, підстави для відстрочення Міністерству оборони України сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у справі №910/6995/19 згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з тим, що судовий збір не сплачено, Міністерству оборони України необхідно усунути недолік касаційної скарги та подати докази сплати судового збору у сумі 47 651,94 грн.

Належними реквізитами для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом є:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- номер рахунку отримувача (стадарт IBAN):;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що повний текст постанови, що оскаржується, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.09.2020; станом на день подання касаційної скарги копія постанови суду апеляційної інстанції Міністерством оборони України не отримана. Зазначаючи про запровадження карантину на території України відповідно до постанов Кабінету Міністрів України (№ 211 від 11.03.2020, № 956 від 13.10.2020) та його продовження, посилаючись на норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 (далі - Закон №540-IX), яким доповнено розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити такий строк.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-ІХ (далі - Закон №731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту 4 розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України, та викладено його зміст в такій редакції:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 (повний текст постанови складено 24.09.2020).

Таким чином, на час прийняття 23.09.2020 постанови, що оскаржується, пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було викладено в редакції Закону N 731-IX від 18.06.2020, у зв`язку з чим посилання скаржника на продовження строків на касаційне оскарження у цій справі відповідно до Закону №540-IX від 30.03.2020 є помилковим та не може вважатися поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим, текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 оприлюднено в реєстрі 28.09.2020.

Міністерство оборони України було заявником у суді апеляційної інстанції. У судовому засіданні, що відбулося 23.09.2020, була присутня представниця Міністерства оборони України Козирська Г.Б., яка підписала і касаційну скаргу, а тому скаржник був обізнаний про розгляд справи та ухвалення постанови судом апеляційної інстанції.

Заявником не вказано причини неможливості сторони вжити заходів щодо своєчасного оскарження судових рішень у цій справі.

Отже, зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження суд не може визнати поважними.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відтак суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу Міністерства оборони України без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України та встановлює скаржнику строк для 1) зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); 2) подання Верховному Суду доказів сплати судового збору у розмірі 47 651,94 грн; 3) для наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/6995/19 залишити без руху.

2. Встановити Міністерству оборони України строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Міністерству оборони України, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко