ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2274/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Приймачук С.І.

від відповідача: Брильов О.С.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Южспецмонтаж про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації

на рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2019, суддя в І інстанції Невінгловська Ю.М., повний текст якого складено 26.12.2019 в м. Одесі

у справі № 916/2274/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Южспецмонтаж

до відповідача: Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації

про стягнення 1 454 793,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Южспецмонтаж (далі-Товариство) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації (далі-Департамент) про стягнення 1 454 793,50 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем договору підряду № 13 закупівлі робіт по „Прибудові корпусу початкової школи до Маяківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, в с. Маяки Біляївського району, вул. Радянської Армії, 69А від 08.06.2015р. щодо оплати виконаних будівельних робіт.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.12.2019 позов задоволено. Стягнуто з Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Южспецмонтаж 1 454 793,30 грн. боргу та 21 821,90 коп. судового збору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 рішення господарського суду Одеської області від 16 грудня 2019 року у справі № 916/2274/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації - без задоволення.

При прийнятті постанови судом апеляційної інстанції розподіл судових витрат на правничу допомогу не здійснювався, оскільки ТОВ „Южспецмонтаж до закінчення судових дебатів у справі було заявлено про те, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть подані, відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення постанови апеляційним судом.

27.10.2020 року представник відповідача „Южспецмонтаж - адвокат Приймачук С.І. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача Департаменту на користь ТОВ „Южспецмонтаж витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в сумі 120 000 грн.

04.11.2020 до суду апеляційної інстанції від Департаменту надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають стягненню з Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Южспецмонтаж», до 10 000 грн.

Розглянувши заяву представника ТОВ «Южспецмонтаж» про розподіл судових витрат, заслухавши думку представника відповідача, який заперечував проти задоволення заяви з підстав, наведених у запереченнях, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність її частково задоволення, виходячи з наступного.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

З матеріалів справи вбачається, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в сумі 120 000 грн. в суді апеляційної інстанції ТОВ "Южспецмонтаж" надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 26.02/46-2020 від 26.02.2020, укладеного між ТОВ "Южспецмонтаж" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий центр «Інтелект" (Адвокатське об`єднання), відповідно до пункту 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднанням приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором;

- копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 26.02/46-2020 від 26.02.2020, згідно з п. 1.1 якої відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 26.02/46-2020 від 26.02.2020, замовник передає виконавцю грошові кошти у розмірі 120 000, а виконавець зобов`язується надати правову допомогу, визначену п. 1 договору;

- копію рахунку-фактури № 1 від 26.02.2020 на суму 120 000грн., в якому в графі «найменування послуги» зазначено: оплата за представництво інтересів клієнта в Південно-західному апеляційному господарському суді;

- копію платіжного доручення № 2054 від 06.03.2020 на суму 120 000 грн.;

- копію акту надання послуг № 1 від 26.10.2020, який містить: опис наданих послуг, обсяг наданих послуг у годинах та вартість.

Від представника Департаменту до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають стягненню з Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації на користь ТОВ «Южспецмонтаж», до 10 000 грн.

Вказані заперечення обґрунтовані тим, що:

- позивачем до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №26.02/46-2020 від 26.02.2020 укладений між позивачем та АО ««Правовий Центр «Інтелект» та додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №26.02/46-2020 від 26.02.2020, зі змісту яких не вбачається, що АО «Правовий Центр «Інтелект» надавалася позивачу правнича допомога, яка полягала саме у представництві його інтересів у справі № 916/2274/19 в суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку її до розгляду та участь у судових засіданнях. Також у договорі та додатковій угоді відсутній розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру);

- умовами додаткової угоди №1 від 26.02.202 до договору про надання правничої допомоги сторонами взагалі не визначено обсяг правової допомоги, яка буде надана позивачу, а зазначено лише, що замовник передає виконавцю грошові кошти у розмірі 120 000 грн за надання правничої допомоги, без визначення, яка це правнича допомога, з чого вона складається, який її обсяг;

- з наданих рахунку-фактури №1 від 26.02.2020 та платіжного доручення від 06.03.2020 не вбачається, що представництво інтересів стосується саме справи № 916/2274/19;

- сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена, перелік послуг наданих АО «Правовий Центр «Інтелект» не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи;

- відзив поданий Позивачем на апеляційну скаргу, не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою (текстуально й по суті) відтворює доводи, викладені заявником в позовній заяві та його виготовлення не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи;

- враховуючи незначну тривалість судових засідань у справі № 916/2274/19, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань. Тому обсяг наданих послуг адвокатом в суді апеляційної інстанції не відповідає критерію реальності таких витрат.

Враховуючи те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 рішення господарського суду Одеської області від 16 грудня 2019 року у справі № 916/2274/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації - без задоволення, апеляційний суд дослідивши у сукупності обґрунтування заяви ТОВ "Южспецмонтаж" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 916/2274/19 та додані до неї докази, а також заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, вважає заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу такою, що підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, дослідивши заяву ТОВ «Южспецмонтаж» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також надані заявником документи, заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в їх сукупності, колегія судів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності даної справи.

Також апеляційний суд зважає на те, що позиція ТОВ «Южспецмонтаж» не змінювалася з першої інстанції і відзив на апеляційну скаргу аргументований подібними доводами, що були висвітлені у позовній заяві та письмових поясненнях, наданих у суді першої інстанції.

Крім того, час участі адвоката ТОВ «Южспецмонтаж» у судових засідань у суді апеляційної інстанції, зазначений в акті надання послуг від 26.10.2020 за договором про надання правничої допомоги від 26.02/46-2020 від 26.02.2020, не відповідає реальному часу проведення самих судових засідань в апеляційному суді та є явно завищеним.

З огляду на викладене апеляційний суд вбачає підстави для задоволення заяви ТОВ «Южспецмонтаж» у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 12 000 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 281-283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту фінансів Одеської державної адміністрації (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Южспецмонтаж (65125, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд.42, офіс 4; ) 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи № 916/2274/19.

3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецмонтаж" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23.11.2019р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Філінюк І.Г.