номер провадження справи 5/157/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

18.11.2020 Справа № 908/2642/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна (08162, Київська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1; )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький Металургійний Комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72; )

про стягнення 86 293,44 грн.

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна до Публічного акціонерного товариства Запорізький Металургійний Комбінат Запоріжсталь про стягнення 86 293,44 грн.

13.10.2020 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/2642/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 19.10.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2642/20 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження 5/157/20 та ухвалено розгляд справи по суті розпочати з 18.11.2020 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

04.11.2020 р. на адресу електронної пошти суду від ПАТ Запорізький Металургійний Комбінат Запоріжсталь надійшло клопотання від 02.11.2020 р. про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки у п. 9.2. договору №20/2019/142 від 19.04.2019 р. зазначено, що спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група». Відповідач зазначив, що заявлена позивачем сума вимог за договором поставки № 20/2019/142 від 19.04.2019 р. у розмірі 86293,44 грн. не перевищує вищевказаний еквівалент. Зазначене клопотання містить електронний цифровий підпис.

18.11.2020 р. на адресу електронної пошти суду від ТОВ Тайтен Машинері Україна надійшло письмове заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначено, що положення п. 9.2. договору №20/2019/142 від 19.04.2019 р. щодо еквіваленту суми вимог, як підстава для вибору юрисдикції спору, застосовується у випадку стягнення суми основного зобов`язання. Отже, сума основного зобов`язання сплачена відповідачем та не є предметом цього спору, а тому виключає розгляд цього спору в постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група». З урахуванням викладеного, позивач просить відмовити в задоволенні вказаного клопотання та продовжувати розгляд цієї справи. Вказане клопотання містить електронний цифровий підпис.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна (далі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством Запорізький Металургійний Комбінат Запоріжсталь (далі Покупець) укладено договір поставки №20/2019/1462, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити обладнання на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 9.1. договору, спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або які стосуються його укладання, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів.

У пункті 9.2 договору визначено, що якщо спори та розбіжності, вказані у п. 9.1. цього договору не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у відповідності до матеріального права України наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у господарських судах України (у відповідно до діючого законодавства України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (згідно з регламентом вказаного суду), рішення якого є остаточним та обов`язковим для Сторін та підлягає виконанню Сторонами у строки, вказані у рішенні суду.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного банку України станом на 13.10.2020 р. обмінний курс НБУ, а саме на дату звернення позивача до суду 13.10.2020 р. складав: 28,2481 грн. за 1 долар США.

Отже, еквівалент 10 000 доларів США на 13.10.2020 р. складав 282 481,00 грн.

З позовної заяви вбачається, що 06.06.2019 р. ПАТ «Запоріжсталь» здійснено передплату за поставлене обладнання на банківський рахунок ТОВ «Тайтен Машинері Україна» в розмірі 664 238,39 грн., що еквівалентно 24 665,28 доларів США.

18.06.2020 р. ПАТ «Запоріжсталь» переказав ТОВ «Тайтен Машинері Україна» кошти в розмірі 1 549 889,58 грн., що становить 70% вартості поставленого товару за підйомне-транспортне обладнання згідно договору та рахунку 13.06.2019 року.

Отже, допущення відповідачем прострочення виконання зобов`язання, а саме порушення строків розрахунків за отриманий товар стало підставою для звернення позивача до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача коштів в розмірі 86 293,44 грн., а саме: інфляційних втрат в сумі 46 989,66 грн. та 3% річних в сумі 39 303,78 грн.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Частиною 5 статті 4 ГПК України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Суд зазначає, що від відповідача до початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказана угода в судовому порядку визнана недійсною або втратила чинність.

Щодо можливості виконання вказаної угоди, суд зазначає, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Асоціації «Регіональна правова група» () зареєстрована 25.05.2006 р., відсутні Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, та її місцезнаходженням є 50086, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, будинок 74-А.

Таким чином, згідно з укладеною сторонами за договором поставки № 20/2019/1462 від 19.04.2019 р. угодою, даний спір може бути вирішений у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».

Отже, у пункті 9.2 договору поставки №20/2019/1462 від 19.04.2019 р., який укладено сторонами, міститься третейське застереження, яке є дійсним та може бути виконане сторонами.

Посилання позивача на те, що сума основного зобов`язання була сплачена відповідачем та не є предметом цього спору, а тому виключає розгляд цього спору в постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група», судом до уваги не приймається, оскільки у п.9.2. договору передбачено, що у вказаному третейському суді вирішуються спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань.

Суд тлумачить вказане таким чином, що предметом розгляду в третейському суді можуть бути будь-які майнові вимоги, які не перевищують еквівалент 10 000 доларів США, навіть за основною сумою зобов`язань. З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 86 293,44 грн., яка не перевищує суми основного зобов`язання (так як дорівнює 0), та як зазначає позивач, у відповідача відсутня заборгованість за основним зобов`язанням, оскільки вона була сплачена відповідачем та у цьому позові до стягнення не заявлена.

Таким чином, заявлена позивачем майнова вимога в сумі 86 293,44 грн. не перевищує еквівалент 10 000 доларів США, який станом на 13.10.2020 р. складав 282 481,00 грн., тому суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити та залишити позов без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також суд враховує, що у частині 3 статті 22 ГПК України передбачено, що будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом передбачено частиною 5 ст. 4 та ст. 22 ГПК України.

Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті третейської угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності третейської угоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2019 р. у справі №910/4272/18.

Згідно з ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Щодо розподілу судових витрат у цій справі, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на викладене, питання щодо повернення витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. може бути розглянуто судом за наявності відповідної заяви позивача.

Керуючись п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна до Публічного акціонерного товариства Запорізький Металургійний Комбінат Запоріжсталь про стягнення 86 293,44 грн. залишити без розгляду.

2. Копію ухвали суду направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до статті 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.