РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 м. КиївСправа № 910/13919/20

За позовом: приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ";

про: стягнення 34.774,40 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСТАР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" (далі - відповідач) про стягнення 34.774,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором оренди від 01.10.2018 № 01/10/18-ХВ/1, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 34.774,40 грн., з яких: 24.386,68 грн. - основна заборгованість, 8.100,36 грн. - пеня, 1.588,12 грн. - 3 % річних та 699,24 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13919/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди від 01.10.2018 № 01/10/18-ХВ/1 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати відповідачу в строкове платне користування об`єкт оренди (частина нежитлового (офісного) приміщення на першому поверсі будівлі (ВЛК-2), загальною площею 10,5 кв.м., а саме: приміщення № 28 (площею 10,5 кв.м.) (згідно інвентарної справи), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15/6) на умовах Договору, а відповідач зобов`язується прийняти об`єкт оренди та сплачувати позивачу орендну плату за користування ним (п. 1.1 Договору).

Розділом 5 Договору сторонами визначена орендна плата та порядок розрахунків, а саме, зокрема:

- за щомісячне користування об`єктом оренди відповідачем сплачується орендна плата в сумі 2.100,00 грн. з ПДВ та складається з наступного розрахунку: орендна ставка за 1 кв.м. офісного приміщення 200,00 грн. з ПДВ (п. 5.1, 5.1.1 Договору);

- додатково відповідач щомісячно частково відшкодовує позивачу експлуатаційні витрати (комплексне обслуговування офісних приміщень), у зв`язку з чим відповідач сплачує платіж, який становить 315,00 грн. з ПДВ (п. 5.2 Договору);

- визначена у п. 5.1 Договору орендна плата включає всі податки, збори та будь-які інші платежі, що підлягають сплаті у відповідності з чинним законодавством України, якщо такі наявні, або підлягатимуть сплаті в будь-який момент у майбутньому. Вартість комунальних послуг (теплова енергія, електрична енергія, холодне і гаряче водопостачання та водовідведення, газопостачання) не включена у розмір орендної плати, який визначений у п. 5.1 Договору, та сплачується відповідачем окремо на підставі наданих позивачем рахунків протягом п`яти робочих днів з моменту отримання рахунку (п. 5.6 Договору);

- орендна плата сплачується відповідачем щомісячно в строк не пізніше як до 25 числа поточного місяця за поточний місяць (п. 5.11 Договору).

Пунктом 6.2 Договору, визначено, що у випадку порушення з вини відповідача строку сплати орендної плати встановленого п. 5.11 Договору, останній сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період існування прострочення, від суми заборгованості за кожен день існування прострочення.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт приймання-передачі від 01.10.2018 № б/н, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав об`єкт оренди за Договором.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Так позивачем, на виконання умов Договору надані відповідачу послуги з оренди за Договором в період з жовтня 2019 по червень 2020 на загальну суму 20.257,11 грн., що підтверджується актами, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Проте, відповідачем не здійснено сплату вказаної заборгованості з орендної плати за Договором.

Також у відповідача рахується заборгованість в період з жовтня 2019 по червень 2020 з комунальних послуг в сумі 1.014,60 грн., заборгованість з електроенергії в сумі 437,47 грн. та заборгованість з експлуатаційних витрат в сумі 2.677,50 грн., що підтверджується актами, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 8.100,36 грн., а також про стягнення 3 % річних в сумі 1.588,12 грн. та інфляційних втрат в сумі 699,24 грн.

Акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди за Договором підписаний та скріплений їх печатками 15.06.2020.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати заборгованості в період з жовтня 2019 по червень 2020: з орендної плати на загальну суму 20.257,11 грн., заборгованості з комунальних послуг в сумі 1.014,60 грн., заборгованості з електроенергії в сумі 437,47 грн. та заборгованості з експлуатаційних витрат в сумі 2.677,50 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості за Договором у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в період з жовтня 2019 по червень 2020: з орендної плати на загальну суму 20.257,11 грн., заборгованості з комунальних послуг в сумі 1.014,60 грн., заборгованості з електроенергії в сумі 437,47 грн. та заборгованості з експлуатаційних витрат в сумі 2.677,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов`язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у встановлений законом строк, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8.100,36 грн., 3 % річних в сумі 1.588,12 грн. та інфляційних втрат в сумі 699,24 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" (Україна, 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 7-В, ідентифікаційний код: 35379059) на користь приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" (Україна, 03113, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 53, ідентифікаційний код: 21673832) заборгованість з орендної плати в сумі 20.257 (двадцять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 11 коп., заборгованість з комунальних послуг в сумі 1.014 (одна тисяча чотирнадцять) грн. 60 коп., заборгованість з електроенергії в сумі 437 (чотириста тридцять сім) грн. 47 коп., заборгованість з експлуатаційних витрат в сумі 2.677 (дві тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 50 коп., пеню в сумі 8.100 (вісім тисяч сто) грн. 36 коп., 3 % річних в сумі 1.588 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 12 коп., інфляційні втрати в сумі 699 (шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац