РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/7522/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 156 748, 48 грн.,

Представники учасників справи:

Від позивача: Бондаренко О.В.;

Від відповідача: Онищенко І.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сентам" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач) про стягнення 156 748, 48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним набуттям відповідачем коштів у розмірі 156 748, 48 грн за банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019, яка надавалася позивачем для забезпечення його тендерної пропозиції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/7522/20 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строки та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/7522/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

23.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог та зазначив, що ненадання принципалом у передбачений строк документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів є умовою, що вказує на належне представлення гарантії, тобто, кошти за банківською гарантією були набуті правомірно. Разом з тим, відповідач вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту прав, оскільки, у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення зазначених коштів у зв`язку з тим, що вони не належать позивачу на праві власності, відтак, не вибували з його володіння.

04.08.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 вирішено здійснювати розгляд справи з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 12.08.2020.

У судове засідання 12.08.2020 представник позивача не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 694.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву у справі № 910/7522/20 до 07.09.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 07.09.2020 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.09.2020 заперечив проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву у справі № 910/7522/20 до 21.09.2020.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 21.09.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представникiв сторiн, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 на веб - порталі Уповноваженого органу ("Рrozzoro") було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2019-10-04-001222-с: предмет закупівлі: послуги з прибирання, замовник: Філія "Оператор газорозподільної системи України" АТ "Укртрансгаз".

Протоколом тендерного комітету № 821 від 02.10.2019 було затверджено тендерну документацію.

За результатами торгів, відповідно до протоколу засідання тендерного комітету № 2R00/19/919-д від 02.12.2019 ТОВ "Сентам" визнано переможцем процедури закупівлі "Послуги з прибирання оголошення".

Протоколом № 2R00/19/930-ск від 11.12.2019 відхилено тендерну пропозицію переможця - ТОВ "Сентам" на підставі того, що переможець не дотримав пп. Б п. 2.2. розділу тендерної документації (довідка про відсутність заборгованості з платежів контроль за справленням яких покладено на контролюючі органи є нечинною на дату подання замовнику (термін дії довідки 14.07.2019). Пропозицію відхилено на підставі абз. 3 п. 2 ч.1 ст. 30 (переможець не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі").

Разом з тим, судом встановлено, що на виконання вимог тендерної документації, позивачем було надано банківську гарантію № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 на суму 156 748, 48 грн.

Відповідно до банківської гарантії № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 АТ "Банк інвестицій та заощаджень" зобов`язалося протягом п`яти банківських днів сплатити суму гарантії в розмірі 156 748, 48 грн. після одержання паперового оригіналу оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка Бенефіціара) першої письмової вимоги Бенефіціара, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з тим, що настала одна з таких обставин: Принципал відкликав свою тендерну пропозицію після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними та/або Принципал, який став переможцем процедури торгів, не підписав договір про закупівлю та/або Принципал - переможець процедури торгів не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та/або Принципал-переможець процедури торгів не надав забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 передбачено, що вимога повинна бути надана через: ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК", місцезнаходження: юридична адреса: Україна, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, поштова адреса: Україна, 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, SWIFT-код: UGASUAUK, іменованого надалі "Банк Бенефіціара", що підтвердить дійсність підписів на вимозі, і повноваження осіб, що підписали вимогу.

Судом встановлено, що листом № 130/40310/2019 від 23.12.2019, АТ "Укртрансгаз" через ПАТ АБ "Укргазбанк" повідомило АТ "Банк інвестицій та заощаджень" про надання письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5426 від 19.12.2019 на суму 156 748, 48 грн. за банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019. Даним листом ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК" підтвердило дійсність підписів заступника генерального директора з загальних питань Бенефіціара Кирпот О.І. та головного бухгалтера Бенефіціара Чернявського В.А. та печатки на вимозі.

Листом № 03-1/2-4/7750 від 27.12.2019 АТ "Банк інвестицій та заощаджень" повідомило ТОВ "Сентам" про надходження письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5426 від 19.12.2019 на суму 156 748, 48 грн за банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019.

08.01.2020 АТ "Банк інвестицій та заощаджень" перерахувало на рахунок АТ "Укртрансгаз" грошові кошти у розмірі 156 748, 48 грн (призначення платежу: оплата по гарантії № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 року, без ПДВ (вимога № 2001ВИХ-19-5426 від 19.12.2019)).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, зокрема, що письмова вимога № 2001ВИХ-19-5426 від 19.12.2019 була підписана неуповноваженими особами, разом з тим, частиною першою та третьою статті 17 Закону (п. п. 2, 3, 5, 6, 8) не передбачено надання переможцем торгів інформації про наявність або відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, чинної на дату надання її переможцем торгів, тому зважаючи на зазначені порушення, грошові кошти у розмірі 156 748, 48 грн за банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019, яка надавалася позивачем для забезпечення його тендерної пропозиції - отримані відповідачем без правової підстави.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ненадання принципалом у передбачений строк документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів є умовою, що вказує на належне представлення гарантії, тобто, кошти за банківською гарантією були набуті правомірно. Разом з тим, відповідач вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту прав, оскільки, у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення зазначених коштів у зв`язку з тим, що вони не належать позивачу на праві власності, відтак, не вибували з його володіння.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі").

За змістом ст. 32 вказаного Закону, рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення переможця, та протягом одного дня після прийняття такого рішення замовник оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір та надсилає його переможцю. Усім іншим учасникам електронною системою закупівель автоматично надсилається повідомлення із зазначенням найменування та місцезнаходження переможця торгів. Учасник, якого не визнано переможцем торгів за результатами оцінки та розгляду його пропозиції, може звернутися через електронну систему закупівель до замовника з вимогою щодо надання інформації про пропозицію переможця торгів, у тому числі щодо зазначення її переваг порівняно з пропозицією учасника, який надіслав звернення, а замовник зобов`язаний надати йому відповідь не пізніше ніж через п`ять днів з дня надходження такого звернення. Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Як встановлено судом, протоколом тендерного комітету № 2R00/19/919-д від 02.12.2019 ТОВ "Сентам" визнано переможцем процедури закупівлі "Послуги з прибирання оголошення".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

Як встановлено судом, на виконання вимог тендерної документації, позивачем було надано банківську гарантію № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 на суму 156 748, 48 грн, відповідно до якої АТ "Банк інвестицій та заощаджень" зобов`язалося протягом п`яти банківських днів сплатити суму гарантії в розмірі 156 748, 48грн, після одержання паперового оригіналу оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка Бенефіціара) першої письмової вимоги Бенефіціара, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з тим, що настала одна з таких обставин: Принципал відкликав свою тендерну пропозицію після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними та/або Принципал, який став переможцем процедури торгів, не підписав договір про закупівлю та/або Принципал - переможець процедури торгів не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та/або Принципал-переможець процедури торгів не надав забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Відповідно до ч. 3 статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" переможець торгів у строк, що не перевищує п`яти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен надати замовнику документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про публічні закупівлі" у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

За таких обставин, оскільки позивачем не було подано замовнику документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону (документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів), у замовника в силу наведених приписів закону та умов банківської гарантії № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 виникло право вимагати виконання гарантом умов банківської гарантії.

Тобто, настання зазначеного в банківській гарантії № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 гарантійного випадку є умовою, що вказує на належне представлення такої гарантії.

Разом з тим, Банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019 передбачено, що вимога повинна бути надана через: ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК", місцезнаходження: юридична адреса: Україна, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, поштова адреса: Україна, 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, SWIFT-код: UGASUAUK, іменованого надалі "Банк Бенефіціара", що підтвердить дійсність підписів на вимозі, і повноваження осіб, що підписали вимогу.

Судом було встановлено, що листом № № 130/40310/2019 від 23.12.2019, АТ "Укртрансгаз" через ПАТ АБ "Укргазбанк" повідомило АТ "Банк інвестицій та заощаджень" про надання письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5426 від 19.12.2019 на суму 156 748, 48 грн. за банківською гарантією № 21442/19-ТГ від 06.11.2019. Даним листом ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК" підтвердило дійсність підписів заступника генерального директора з загальних питань Бенефіціара Кирпот О.І. та головного бухгалтера Бенефіціара Чернявського В.А. та печатки на вимозі.

Тобто, отримавши письмову вимогу гарант підтвердив належність представлення за вказаною вимогою. Разом з тим, позивачем не надано доказів визнання у судовому порядку відповідної вимоги такою, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Разом з тим, норми даної статті підлягають застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна.

При тому, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15 та постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 927/468/17, від 07.05.2018 у справі № 921/512/17-г.

Суд зазначає, що норми розділу 83 Цивільного кодексу України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) є загальними нормами, що регулюють зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що можуть слугувати засобом регулювання правовідносин за відсутності спеціальних норм.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

З огляду на викладене, враховуючи, що грошові кошти у визначеному розмірі були перераховані АТ "Банк інвестицій та заощаджень" відповідачу на виконання умов договору про надання банківської гарантії № 21442/19-ТГ від 06.11.2019, що свідчить про наявність правової підстави, яку не було в установленому порядку скасовано, визнано недійсною, змінено, припинено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що грошові кошти у розмірі 156 748, 48 грн, які перераховані відповідно до платіжного доручення № 249551 від 08.01.2020 та які позивач просить повернути йому як безпідставно набуті, були власністю АТ "Банк інвестицій та заощаджень", відтак, не належали позивачу та, відповідно, не вибували з його володіння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" відмовити повністю.

2. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 19.11.2020.

Суддя М.Є.Літвінова