ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2672/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Переяславської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Технополіс

про розірвання договору оренди

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

від прокуратури: Івашин О.Є. (посвідчення № 055461 від 21.02.2020 року);

від позивача: Нестеренко Є.А. ( довіреність № 07.27/66/2-19 від 09.08.2019 року);

від відповідача: не з`явився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернувся Керівник Бориспільської місцевої прокуратури з позовом в інтересах держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Технополіс про розірвання договору оренди землі б/н від 21.10.2005 року, укладеного між Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Технополіс, який зареєстровано в Державному реєстрі земель 28.10.2005 року за № 77 та 31.10.2005 року у книзі записів реєстрації договорів оренди землі за № 342.

В обґрунтування підстав позову прокурор посилався на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Технополіс, як орендарем спірної земельної ділянки, зобов`язань в частині сплати щомісячних чергових орендних платежів згідно договору оренди землі б/н від 21.10.2005 року упродовж 2015 2019 років. Зазначене є підставою для розірвання за рішенням суду договору оренди землі відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та ст. 141 Земельного кодексу України.

В обґрунтування необхідності здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, прокурор вказував на те, що орендодавцем не вживались належні заходи для захисту інтересів держави протягом тривалого часу, з огляду на що, на виконання ст. 23 Закону України Про прокуратуру, керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.11.2019 року відкрито провадження у справі № 911/2672/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2019 року.

20.11.2019 року позивачем подано письмові пояснення по суті спору, яким позовні вимоги прокуратури підтримані в повному обсязі.

В судове засідання 25.11.2019 року представник відповідача не з`явився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 01.11.2019 року не виконав.

Оскільки, судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання відповідачем ухвали суду від 01.11.2019 року з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, суд ухвалою від 25.11.2019 року відклав підготовче засідання на 23.12.2019 року.

В судовому засіданні 23.12.2019 року представник позивача повідомив суд про те, що у зв`язку з перейменуванням міста Переяслав-Хмельницький Київської області на місто Переяслав, рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 14.11.2019 року Про заходи у зв`язку з перейменуванням міста Переяслав-Хмельницький Київської області, Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області перейменовано у Переяславську міську раду, у зв`язку з чим просив змінити найменування позивача у даній справі Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області на Переяславську міську раду, в підтвердження чого надав вищезазначене рішення Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 14.11.2019 року.

Розглянувши в судовому засіданні 23.12.2019 року клопотання про зміну найменування позивача та дослідивши додані в підтвердження зазначеного докази, суд дійшов висновку про задоволення даного клопотання та зміну найменування позивача з Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області на Переяславську міську раду.

Окрім того, в підготовчому засіданні 23.12.2019 року судом повідомлено учасників справи про факт перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18 щодо застосування положень ст. 23 Закону України Про прокуратуру, у зв`язку з існуванням неоднакового застосування вказаної статті у подібних правовідносинах щодо здійснення прокурором представництва.

Відтак, у зв`язку з тим, що дана справа № 911/2672/19 та справа № 912/2385/18 пов`язані між собою, оскільки у вказаних справах представництво інтересів держави здійснює прокурор, суд, з метою формування єдиної правозастосовної практики ухвалою від 23.12.2019 року зупинив провадження у даній справі до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18.

До Господарського суду Київської області від Прокуратури Київської області надійшла заява про поновлення провадження у справі № 911/2672/19, якою повідомлено, що 26.05.2020 року Великою Палатою Верховного Суду винесено постанову 912/2385/18, тому обставини, що зумовили зупинення провадження у справі, усунуті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.09.2020 року поновлено провадження у справі, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 28.09.2020 року.

В судовому засіданні 28.09.2020 року прокурор позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не мав. Також зазначив і про те, що він повідомив про всі обставини справи, які йому відомі, та надав суду всі наявні в нього докази.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2020 року позовні вимоги прокурора підтримав. Також зазначив про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 28.09.2020 року не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 28.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2020 року.

В судовому засіданні 21.10.2020 року представники прокуратури та позивача позовні вимоги прокурора підтримали, представник відповідача в судове засідання 21.10.2020 року не з`явився.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 21.10.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи та дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області (за договором Орендодавець, змінено найменування на Переяславську міську раду, далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Технополіс (за договором Орендар, далі відповідач, ТОВ Технополіс) 21.10.2005 року укладено договір оренди землі (далі - Договір) з Додатковою угодою, згідно п. 1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під торгівельно-сервісний центр, яка знаходиться в місті Переяславі-Хмельницький, 53 км. Автошляху Бориспіль-Золотоноша (між АЗС та лінією великої напруги), площею 5000 кв.м. (п. 2 Договору), строком на 50 років (п. 8 Договору).

Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі земель 28.10.2005 року за № 77 та 31.10.2005 року у книзі записів реєстрації договорів оренди землі за № 342.

Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 143 832,00 грн.

Згідно п. 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 10 % в рік відносно нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору). Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1 198,60 грн. (п. 11 Договору). Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 13 Договору).

Як передбачено п. 28 Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Додатковою угодою від 18.02.2009 року про перерахунок розміру орендної плати по Договору оренди землі № 342 від 21.10.2005 року на земельну ділянку за адресою: 53 км. Автошляху Бориспіль-Золотоноша (між АЗС та лінією великої напруги) пункт 5 Договору викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 368 064,00 грн.», пункт 9 Договору викладено в наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 10 % в рік відносно нормативної грошової оцінки», пункт 11 Договору викладено в наступній редакції: «Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 3 067,20 грн.».

Додаткова угода зареєстрована в Державному реєстрі земель 19.03.2009 року за № 17 та 19.03.2009 року у книзі записів реєстрації договорів оренди землі за № 563.

Як зазначає прокурор, 08.12.2017 року та 07.06.2018 року ГУ ДФС у Київській області було проведено камеральні перевірки своєчасності подання ТОВ Технополіс податкових декларацій з орендної плати за землю у 2015 2018 роках, що відображено в Актах камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати погодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю (далі - Акт): № 6519/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2015 рік, № 6520/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2016 рік, № 6521/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2017 рік, № 1270/10-36-12-03/31381944 від 07.06.2018 року за 2018 рік.

За результатами яких встановлено, що ТОВ Технополіс протягом 01.01.2015 року - 31.06.2018 року не подавало розрахунок податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у зв`язку з чим до ТОВ Технополіс застосовано штрафні санкції, передбачені п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, що відображено в податкових повідомленнях-рішеннях: від 24.01.2018 року № на суму 170,00 грн. на підставі Акта № 6519/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2015 рік, від 24.01.2018 року за № на суму 170,00 грн. на підставі Акта № 6520/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2016 рік, від 24.01.2018 року за № на суму 170,00 грн. на підставі Акта № 6521/10-36-12-03/31381944 від 08.12.2017 року за 2017 рік, від 28.08.2018 року № на суму 1 020,00 грн. за Актом № 1270/10-36-12-03/31381944 від 07.06.2018 року за 2018 рік на загальну суму 1 530,00 грн., які були надіслані відповідачу, проте повернуті за закінченням терміну зберігання.

Відтак, у зв`язку з неподанням відповідачем податкової декларації з орендної плати за землю з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області № 1444 від 12.07.2018 року, уповноваженими особами контролюючого органу ГУ ДФС у Київській області 16.07.2018 року було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Технополіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки встановлено порушення відповідачем п. 287.3 ст. 277, п. 288.2, п. 288.3 та п. 288.5 ст. 288, п. 289.1 та п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, що призвело до заниження орендної плати за землю та складено Акт № 588/10-36-14-12/31381944 від 17.07.2018 року і донараховано ТОВ «Технополіс» орендну плату за період з 01.01.2015 року 31.06.2018 року в сумі 254 643,26 грн., а саме за 2015 рік 69 765,28 грн., за 2016 рік 73 951,19 грн., за 2017 рік 73 951,19 грн., за 2018 рік станом на 30.06.2018 року 36 975,60 грн.

На підставі вказаного Акта № 588/10-36-14-12/31381944 від 17.07.2018 року складено податкове повідомлення-рішення від 28.08.2018 року № про збільшення орендної плати на 254 643,26 грн., донарахування штрафної санкції в сумі 63 661,00 грн. на загальну суму 318 304,00 грн., про що Бориспільську місцеву прокуратуру було повідомлено листами Державної фіскальної служби України від 12.09.2018 року № 16348/5/99-99-12-03-05-16 та від 13.09.2018 року № 34-9819вх18.

У зв`язку з наявністю станом на 27.09.2018 року податкового боргу по орендній платі, ГУ ДФС у Київській області було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 27.09.2018 року № 123511-51 на суму 1 530,00 грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, як зазначено в листі ГУ ДФС у Київській області, адресованому Бориспільській місцевій прокуратурі, згідно з даними інтегрованої картки платника по орендній платі з юридичних осіб за ТОВ «Технополіс» станом на 28.01.2019 року рахується податковий борг за період з 15.03.2018 року по 11.10.2018 року в сумі 454 001,50 грн. з яких: 254 643,26 грн. орендної плати, 65 191,00 грн. штрафної санкції та 134 167,50 грн. пені на підставі п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Також прокурор зазначає, що позивач звертався до відповідача з претензією № 07-17-1389 від 02.06.2017 року з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати наявну станом на момент звернення з вимогою, проте, відповідач відповіді на вимогу не надав, суму боргу не сплатив.

В обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах Переяславської міської ради прокурором зазначено, що Переяславською міською радою неналежним чином виконувались повноваження щодо здійснення заходів по стягненню заборгованості та розірвання договору оренди землі, у зв`язку із чим, такі дії органу місцевого самоврядування, на думку прокурора, спричиняють державі і територіальній громаді економічні збитки. Тому, прокурором належним чином обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України у разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни, а згідно пункту 271.1 ст. 271 цього ж Кодексу, базою оподаткування є, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцем знаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Стаття 34 Закону України Про оренду землі визначає наслідки припинення або розірвання договору оренди землі, відповідно до якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 Цивільного Кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Дія Договору припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п. 38 Договору).

Частиною ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статей 1, 13 Закону України Про оренду землі основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі.

Орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс" за період з січня 2015 року по січень 2019 року не вносились орендні платежі за користування земельною ділянкою та не здійснено сплату орендної плати за спірну земельну ділянку, що свідчить про її систематичність. Систематична несплата орендної плати за землю є істотним порушеннями вимог Закону України Про оренду землі та підставою розірвання Договору оренди землі.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Також, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виходячи із змісту рішення Конституційного суду України у справі № 3-рп/99 від 08.04.1999 року, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При цьому, інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій ні з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

В обґрунтування захисту інтересів держави в особі позивача, прокуратура зазначає, що вказаними діями щодо систематичної несплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс" заборгованості з орендної плати за землю порушується право територіальної громади в частині повноти і своєчасності надходження до бюджету коштів від орендної плати, формування місцевого бюджету та використання цих коштів за цільовим призначенням.

У зв`язку з тим, що позивачем через недостатність фінансування не було вжито своєчасних та належних заходів реагування на виявлені порушення вимог законодавства, а саме звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати за землю та розірвання договору оренди землі з ТОВ "Технополіс", що призвело до недоотримання доходів до місцевого бюджету, порушено майнові інтереси держави, прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить розірвати спірний Договір оренди землі від 21.10.2005 року, укладений між Переяслав-Хмельницькю міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс".

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено наявність підстав для розірвання договору оренди у зв`язку з істотним порушенням його умов щодо внесення орендної плати. Відповідні обставини відповідачем не заперечені та не спростовані, позивачем як орендодавцем підтримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного Кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокурором обґрунтовані та доведені, позивачем підтримані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Переяславської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Технополіс про розірвання договору оренди задовольнити в повному обсязі.

2. Розірвати Договір оренди землі б/н від 21.10.2005 року, укладений між Переяслав-Хмельницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Технополіс, предметом якого є земельна ділянка площею 5 000 кв.м. під торгівельно-сервісний центр, яка знаходиться в місті Переяслав-Хмельницький, 53 км автошляху Бориспіль-Золотоноша (між АЗС та лінією високої напруги), зареєстрований у Державному реєстрі земель 28.10.2005 року за № 77 та 31.10.2005 року у книзі записів реєстрації договорів оренди землі за № 342.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Технополіс (69084, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47, код 31381944) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.11.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін