ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2675/20

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до

підприємства споживчої кооперації «Рубін» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Кірова, буд. 34, код 36113152)

про визнання недійсними рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до підприємства споживчої кооперації «Рубін», в якій позивачка просить суд визнати недійсними рішення позачергових зборів засновників підприємства споживчої кооперації «Рубін», оформлених протоколом позачергових зборів засновників підприємства споживчої кооперації «Рубін» від 30.07.2020 та рішення загальних зборів засновників підприємства споживчої кооперації «Рубін», оформлених протоколом зборів засновників підприємства споживчої кооперації «Рубін» від 14.08.2020.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що рішення зборів засновників ПСК «Рубін» були прийняті в супереч вимогам законодавства та суттєво порушують права позивачки, як засновника ПСК «Рубін», а тому мають бути визнані недійсними.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2675/20 за правилами загального позовного провадження; проведення підготовчого засідання призначено на 21.10.2020.

Ухвалою суду від 21.10.2020 підготовче засідання відкладено на 16.11.2020.

В судовому засіданні 16.11.2020 представником позивачки подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони реєстраційним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників підприємства на підставі рішення зборів засновників підприємства від 14.08.2020.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що з метою забезпечення ефективності судового захисту та запобігання можливого додаткового порушення прав та законних інтересів позивача, необхідним та адекватним є застосування судом забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

На думку заявника, у разі встановлення під час розгляду спору у цій справі фактів порушення прав позивачки, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення прав останньої.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Необхідною умовою для застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Предметом розглядуваної справи є вимоги немайнового характеру, а саме позивачка оспорює прийняті на позачергових зборах засновників підприємства рішення від 30.07.2020 та від 14.08.2020, які на її переконання впливають на її права та охоронювані інтереси, як учасника підприємства.

Тобто, судове рішення, у разі задоволення позовних вимог, не вимагатиме примусового виконання, а тому в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

На переконання суду, доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованими, свідчать про співмірність із заявленими позовними вимогами та відповідного заходу забезпечення позову, а невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Водночас суд вважає, що наслідки незастосування заходів забезпечення позову можуть призвести до більш обтяжливих та негативних наслідків для позивачки ніж застосування таких заходів.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі суб`єктами державної реєстрації будуть вчиненні дії щодо внесення відомостей про виключення зі складу учасників підприємства, то позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Суд зазначає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не порушує прав осіб, що не є учасниками судового процесу та співвідноситься із предметом позову.

Між тим, судом враховано баланс інтересів сторін у розглядуваній справі, а також те, що тимчасова заборона вчиняти реєстраційні дії щодо зміни складу учасників ніяким чином не обмежує права інших учасників підприємства.

Приймаючи до уваги, що обраний позивачкою захід забезпечення позову спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких остання звернулася до суду, то суд вбачає заяву позивачки цілком обґрунтованою та вважає, що така підлягає задоволенню.

Водночас згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено таку підставу для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачена законодавством України.

З урахуванням викладеного вище, оцінивши наведені у заяві обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивачки, а вжитті судом заходи сприятимуть запобіганню порушення прав позивачки на час вирішення спору в суді.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, міністерству Юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні щодо виключення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зі складу учасників підприємства споживчої кооперації «Рубін» (код 36113152) на підставі рішення зборів засновників підприємства споживчої кооперації «Рубін» від 14.08.2020.

Стягувачем за ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Боржником за ухвалою є: підприємство споживчої кооперації «Рубін» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Кірова, буд. 34, код 36113152)

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» ця ухвала є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 18.11.2020 про забезпечення позову у справі № 911/2675/20 до виконання до 18.11.2023.

Відповідно до частини 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 18.11.2020 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 18.11.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Суддя Р.М. Колесник