ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 листопада 2020 року Справа № 903/776/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент", с. Коросне

до відповідача: Комунального підприємства "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії (Голова ліквідаційної комісії Ткачик О.В.), с. Великий Омеляник

про зобов`язання визнати та включити вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" звернулось до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії (Голова ліквідаційної комісії Ткачик О.В.), в котрому просило суд:

-зобов`язати Комунальне підприємство "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії, включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" у розмірі 1 445 514,60грн., що становить заборгованість по договору №1 від 23.07.2018 року на капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області, як визнану, та судових витрат на суму 21 682,72грн.;

-зобов`язати Комунальне підприємство "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії, включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" у розмірі 851 937,96 грн., що становить заборгованість по договору №4 від 23.07.2018 року на капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Коршів Луцького району Волинської області, як визнану, та судових витрат на суму 6 640,49 грн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.10.2020р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 23.11.2020р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали, за клопотанням позивача витребувано у Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" інформацію про формування проміжного ліквідаційного балансу та зобов`язано відповідача надати суду проміжний ліквідаційний баланс до 16.11.2020р.

23.11.2020р. на адресу суду від позивача надійшла заява, в котрій останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, а також просив суд розглядати справу за відсутності уповноваженого представника ТОВ "БК "Терон Девелопмент".

У визначений судом день та час сторони своїх уповноважених представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (ухвала суду від 26.10.2020р. була направлена сторонам на їх офіційні електронні адреси, які визначені позивачем у позовній заяві, а саме: позивача; відповідача- ).

Отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі від 26.10.2020р. стверджується і наявним в матеріалах справи бланком повернення від 26.10.2020р. про отримання відповідачем ухвали суду 26 жовтня 2020 року о 16:48 год.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву не скористався, відзиву суду не подав. Також відповідачем не було виконано вимоги ухвали суду від 26.10.2020р. в частині надання інформації про формування проміжного ліквідаційного балансу/проміжного ліквідаційного балансу.

В аспекті викладеного суд засвідчує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

При цьому, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

В силу положень ч. 6 наведеної статті днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ст.3 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003р. №01-8/1427 (зі змінами та доповненнями, внесеними в останнє інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. №01-8/451). У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги те, що сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду даної справи по суті, зважаючи на розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, необхідність розгляду справи впродовж розумного строку, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу по суті, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Як встановлено судом та вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Комунального підприємства "Луцьке" (), визначене підприємство з 30.07.2019р. перебуває в стані припинення (а.с. 31).

В графі "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи" зазначено Ткачика Олександра Володимировича , як керівника та голову комісії з припинення підприємства.

В графі "Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог" зазначено граничну дату пред`явлення вимог - 01.10.2019р.

Рішенням Луцької районної ради Волинської області №41/16 від 26.07.2019р. "Про припинення діяльності шляхом ліквідації Комунального підприємства "Луцьке"" було визначено, зокрема, припинити діяльність Комунального підприємства "Луцьке" шляхом ліквідації юридичної особи, створити ліквідаційну комісію з припинення Комунального підприємства "Луцьке" у складі Ткачика Олександра Володимировича-голови комісії, Веремчука Вадима Богдановича -заступника голови комісії, Хомич Олени Володимирівни (за згодою) - члена комісії, Свириди Олександра Миколайовича -члена комісії, Пудліка Віталія Георгійовича -члена комісії, визначити місцезнаходження ліквідаційної комісії: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 53 (а.с. 16-17).

15 серпня 2019 року за вих.№ 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" звернулось до Голови та членів ліквідаційної комісії з припинення Комунального підприємства "Луцьке" із заявою-вимогою щодо погашення Комунальним підприємством "Луцьке" заборгованості за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" роботи, в котрій просило погасити заборгованість за виконані роботи на підставі наступних договорів:

-Договір № 1 від 23.07.2018р. на "Капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області", заборгованість перед ТОВ "БК "Терон Девелопмент" грошові кошти у розмірі 1 432 246,00 грн.";

-Договір №4 від 23.07.2018р. на "Капітальний ремонт по утепленням даху та фасаду закладу загальної середньої освіти с. Коршів Луцького району Волинської області", заборгованість перед ТОВ "БК "Терон Девелопмент" грошові кошти у розмірі 851 937,96 грн.";

-Договір №2 від 23.07.2018р. на "Капітальний ремонт загальноосвітньої школи 1-3 ст. с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області (утеплення фасаду) заборгованість перед ТОВ "БК "Терон Девелопмент" грошові кошти у розмірі 235 736,40 грн.";

-Договір №3 від 23.07.2018р. по "Реконструкції приміщення загальноосвітньої школи с. Боратин, Луцького району Волинської області", заборгованість перед ТОВ "БК "Терон Девелопмент" грошові кошти у розмірі 189 938,80 грн.";

- Договір №5 від 23.07.2018р. по "Капітальному ремонту спортивного залу закладу середньої освіти с. Гірка Полонка, Луцького району, Волинської області" заборгованість перед ТОВ "БК "Терон Девелопмент" грошові кошти у розмірі 550 895,16 грн." (а.с. 18-20).

10.09.2019 року Ліквідаційна комісія Комунального підприємства "Луцьке" супровідним листом надіслала ТОВ "БК "Терон Девелопмент" рішення ліквідаційної комісії КП "Луцьке" №1 від 09.09.2019 року про розгляд вимоги від 15.08.2019р. вих.№2 (а.с. 21).

Так, 09 вересня 2019 року Ліквідаційна комісія Комунального підприємства "Луцьке" прийняла рішення №1 про розгляд вимоги ТОВ "БК "Терон Девелопмент" згідно з яким, вирішила, зокрема, не визнавати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" до Комунального підприємства "Луцьке" на суму 1 432 246,00 грн. за Договором № 1 від 23.07.2018 року на капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області та не включати таку саму до проміжного ліквідаційного балансу підприємства, відмовити у включенні даної вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства, з огляду на те, що питання стягнення вищезазначеної заборгованості розглядається в судовому порядку в межах справи №922/2972/18, у якій ще не прийнято рішення по суті позовних вимог, яке б набрало законної сили" (а.с. 22-26).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16.01.2020 року у справі №922/2972/18 Господарським судом Волинської області було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 10.02.2020р., про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрегатремсервіс", Комунального підприємства "Луцьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні 2-го відповідача - Луцька районна рада Волинської області про стягнення коштів 1 445 514,60 грн., стягнення з Комунального підприємства "Луцьке" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" 1 445 514,60 грн. заборгованості, 21 682,72грн. витрат по судовому збору (а.с. 27-30).

10.02.2020 року Господарським судом Волинської області було видано наказ №922/2972/18-1 на примусове виконання рішення від 16.01.2020р. у справі №922/2972/18 про стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "БК "Терон Девелопмент" 1 445 514,60 грн. заборгованості та 21 682,72грн. судового збору.

18 серпня 2020 року на підставі заяви ТОВ "БК "Терон Девелопмент" Старшим державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62844683 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №922/2972/18-1 від 10.02.2020р. щодо стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "БК "Терон Девелопмент" 1 445 514,60 грн. заборгованості та 21 682,72грн. судового збору (а.с. 34).

Поруч з цим, 08 липня 2020 року ТОВ "БК "Терон Девелопмент" звернулось до Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" із заявою-вимогою про визнання ліквідаційною комісією грошових вимог згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 16.01.2020р. у справі №922/2972/18 на суму 1 445 514,60 грн. основного боргу та 21 682,72 грн. судових витрат, а також включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, яка була надіслана відповідачу, що стверджується поштовими документами (описом вкладення від 08.07.2020р. та поштовою накладною від 08.07.2020р. №340), та яка була отримана останнім 24.07.2020р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 35-37), однак залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

16.09.2020 року Адвокатом ТОВ "БК "Терон Девелопмент" Бриковською Д.О. поштовим зв`язком на адресу Голови ліквідаційної комісії КП "Луцьке" було надіслано адвокатський запит вих. №20/116 від 15.09.2020 року про надання інформації, який містив прохання надати відповідь на заяву-вимогу ТОВ "БК "Терон Девелопмент" про визнання грошових вимог ліквідаційною комісією та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, якщо такої відповіді не надавалось або/чи не виготовлялось - надати пояснення, на підставі чого з посиланням на норми права, Ліквідаційною комісією було проігноровано дану заяву (а.с. 38-39).

Вказаний Адвокатський запит було отримано відповідачем 18.09.2020р., однак належної відповіді надано не було.

Поруч з цим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2019 року Ліквідаційна комісія Комунального підприємства "Луцьке" прийняла рішення №1 про розгляд вимоги ТОВ "БК "Терон Девелопмент", згідно з котрим вирішила, зокрема, не визнавати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" до Комунального підприємства "Луцьке" на суму 851 937,96 грн. за Договором №4 від 23.07.2018 року на Капітальний ремонт по утепленню даху та фасаду закладу загальної середньої освіти с. Корші Луцького району Волинської області та не включати таку суму до проміжного ліквідаційного балансу підприємства", відмовити у включенні даної вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства з тих підстав, що питання стягнення вищезазначеної заборгованості розглядається в судовому порядку в межах справи № 922/3084/18, у якій ще не прийнято рішення по суті позовних вимог, яке б набрало законної сили" (а.с. 22-26).

Так, як встановлено судом, рішенням Господарського суду Волинської області від 24.06.2019р. у справі №922/3084/18 було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" до Комунального підприємства "Луцьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Луцька районна рада про стягнення 851 937,96 грн., постановлено стягнути з Комунального підприємства "Луцьке" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" 556 805,16 грн. основного боргу, 8 352,08 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 565 157,24 грн., у позові на суму 295 132,80 грн. відмовлено, вирішено питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" на користь Комунального підприємства "Луцьке" 6 928,50 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019р. у справі №922/3084/18 рішення Господарського суду Волинської області від 24.06.2019р. у справі № 922/3084/18 було скасовано в частині відмови у позові у сумі 295 132,00 грн., залишено без змін в частині стягнення 556 805,16 грн. основного боргу та проведено новий розподіл судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: "1. Позов задоволити. 2. Стягнути з Комунального підприємства "Луцьке" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" 851 937,96 грн. основного боргу, 12 907,80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. У клопотанні Комунального підприємства "Луцьке" про відшкодування 20 000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу - відмовити". Стягнуто з Комунального підприємства "Луцьке" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" 6 640,49 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 40-44).

28.10.2019 року Господарським судом Волинської області були видані накази №922/3084/18-3, №922/3084/18-4 на примусове виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду, яка набрала законної сили 15.10.2019 року.

11.12.2019 року Головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області було відкрито виконавче провадження ВП №60842062 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 28.10.2019р. №922/3084/18-4 про стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" заборгованості в розмірі 851 937,96 грн. основного боргу та 12 907,80 грн. судового збору (а.с. 45).

19.06.2020 року Головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено Постанову про повернення виконавчого документа ВП №60842062 стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання (а.с. 46).

18.08.2020 року Старшим державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на підставі заяви ТОВ "БК "Терон Девелопмент", було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62844913 щодо виконання наказу №922/3084/18-4, виданого Господарським судом Волинської області 28.10.2019 року про стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" заборгованості в розмірі 851 937,96 грн. основного боргу та 12 907,80 грн. судового збору (а.с. 47).

Водночас, 11.12.2019 року Головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області було відкрито виконавче провадження з виконання Наказу Господарського суду Волинської області №922/3084/18-3 від 28.10.2019 року про стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" 6 640,49 грн. судових витрат (а.с. 48).

19.06.2020 року Головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання (а.с. 49).

18.08.2020 року Старшим державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на підставі заяви ТОВ "БК "Терон Девелопмент", було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62844036 щодо виконання Наказу Господарського суду Волинської області №922/3084/18-3 від 28.10.2019 року про стягнення з КП "Луцьке" на користь ТОВ "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" 6 640,49 грн. судових витрат (а.с. 50).

Поруч з цим, 08 липня 2020р. ТОВ "БК "Терон Девелопмент" звернулось до Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" із заявою-вимогою про визнання ліквідаційною комісією грошових вимог згідно з постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019р. у справі №922/3084/18 на суму 851 937,96 грн. основного боргу, 12 907,80 грн. судового збору та 6 640,49 грн. судових витрат, а також включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, яка була надіслана відповідачу, що стверджується поштовими документами (описом вкладення від 08.07.2020р. та поштовою накладною від 08.07.2020р. №340), та яка була отримана останнім 24.07.2020р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 35-37), однак залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

16.09.2020 року поштовим зв`язком було надіслано адвокатський запит вих. №20/116 від 15.09.2020 року Адвоката ТОВ "БК "Терон Девелопмент" Бриковської Д.О. до Голови ліквідаційної комісії КП "Луцьке" про надання інформації, який містив прохання надати відповідь на заяву-вимогу ТОВ "БК "Терон Девелопмент" про визнання грошових вимог ліквідаційною комісією та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, якщо такої відповіді не надавалось або/чи не виготовлялось - надати пояснення, на підставі чого з посиланням на норми права, Ліквідаційною комісією було проігноровано дану заяву (а.с. 38-39).

Вказаний Адвокатський запит було отримано відповідачем 18.09.2020р., однак відповіді позивачу надано не було.

08.10.2020 року до Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" було надіслано адвокатський запит Адвоката ТОВ "БК "Терон Девелопмент" Бриковської Д.О. від 07.10.2020р. вих.№20/344 про надання проміжного ліквідаційного балансу Комунального підприємства "Луцьке" та надання інформації у випадку, якщо ліквідаційний баланс Комунального підприємства "Луцьке" не складався (а.с. 51-52), який було залишено без відповіді та належного реагування.

Поруч з цим суд засвідчує, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.10.2020р. було, зокрема, витребувано у Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" інформацію про формування проміжного ліквідаційного балансу та зобов`язано надати суду проміжний ліквідаційний баланс до 16.11.2020р., чого останнім відповідачем здійснено не було, проміжного ліквідаційного балансу та інформації про формування останнього суду надано не було.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" з вимогами про визнання грошових вимог та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу до Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" звернулося вчасно - 15.08.2019р., проте Ліквідаційною комісією рішенням №1 від 09.09.2019р. було відмовлено позивачу у визнанні грошових вимог та включенні останніх до проміжного ліквідаційного балансу у зв`язку з тим, що станом на день звернення з вимогою не були розглянуті судові справи №922/3084/18 та №922/2972/18.

Як встановлено судом, постанова у справі №922/3084/18 була ухвалена Північно-західним апеляційним господарським судом 15.10.2019р., набрала законної сили 15.10.2019р., а рішення у справі №922/2972/18 Господарським судом Волинської області було постановлено 16.01.2020р. та набрало законної сили 10.02.2020р. Відповідно, 08.07.2020р., позивачем було повторно надіслано на адресу відповідача заяву-вимогу про визнання грошових вимог та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, яка була залишена останнім без відповіді та належного реагування, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушуваних прав та охоронюваних законом інтересів.

В аспекті викладеного, суд засвідчує, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 11 ЦК України зазначено що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Згідно ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Статтею 105 цього Кодексу передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади. Якщо з позовом про ліквідацію юридичної особи звернувся орган державної влади, ліквідатором може бути призначений цей орган, якщо він наділений відповідними повноваженнями. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Статтею 111 ЦК України визначено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства. Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється. Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки та штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором). Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання податковим органам та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи (ч. 9 ст. 111 ЦК України). До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання податковим органам. Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. Документи, що підлягають обов`язковому зберіганню, передаються в установленому законодавством порядку відповідним архівним установам. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

За змістом положень статті 112 цього Кодексу у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до частини 4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 16.01.2020р. у справі №922/2972/18, яке набрало законної сили 10.02.2020р. встановлено, що заборгованість Комунального підприємства "Луцьке" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" за договором №1 від 23.07.2018р. становить 1 445 514,60грн., а судові витрати по справі-21 682,72грн., а відтак розмір основного боргу та судових витрат є обґрунтованим та доведеним.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019р. у справі №922/3084/18, яка набрала законної сили 15.10.2019р. встановлено, що заборгованість Комунального підприємства "Луцьке" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" за договором №4 від 23.07.2018р. становить 851 937,96грн., а судові витрати по справі-6 640,49грн., а відтак розмір основного боргу та судових витрат є обґрунтованим та доведеним.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з абз. 1, 3 п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03.07.2018 у справі № 917/1345/17: "преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення".

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" з вимогами про визнання грошових вимог та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу до Ліквідаційної комісії Комунального підприємства "Луцьке" звернулося вчасно - 15.08.2019р., проте Ліквідаційною комісією рішенням №1 від 09.09.2019р. було відмовлено позивачу у визнанні грошових вимог та включенні останніх до проміжного ліквідаційного балансу у зв`язку з тим, що станом на день звернення з вимогою не були розглянуті справи №922/3084/18 та №922/2972/18.

Як встановлено судом, постанова у справі №922/3084/18 була прийнята Північно-західним апеляційним господарським судом 15.10.2019р., набрала законної сили 15.10.2019р., а рішення у справі №922/2972/18 Господарським судом Волинської області було прийнято 16.01.2020р. та набрало законної сили-10.02.2020р., тобто після закінчення строку для пред`явлення вимог.

08.07.2020р., позивачем було повторно надіслано на адресу відповідача заяву-вимогу про визнання грошових вимог та включення останніх до проміжного ліквідаційного балансу, яка була залишена останнім без відповіді та належного реагування, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушуваних прав та охоронюваних законом інтересів.

В даному аспекті суд засвідчує, що несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

Частиною 5 статті 112 ЦК України унормовано, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У свою чергу, відповідно до частини 6 статті 105 зазначеного Кодексу кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

В силу положень ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Відтак, положення цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії права відмовляти або залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Таким чином, кредиторські вимоги позивача, які виникли після прийняття рішення про ліквідацію Комунального підприємства "Луцьке", є зобов`язаннями ліквідаційної маси та можуть бути заявлені до відповідача протягом усієї ліквідаційної процедури.

Дана правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі №910/9052/18.

Таким чином, суд критично відноситься до ухилення відповідачем від включення кредиторських вимог позивача до ліквідаційного балансу та залишення в подальшому таких вимог без розгляду.

Крім того, суд засвідчує, що відзиву на позов, а також жодних відомостей, доказів та пояснень з приводу обставин затвердження/незатвердження проміжного ліквідаційного балансу відповідач не надав, позовні вимоги не спростував, доказів включення чи відмови у включенні заявлених вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу не надав. Докази повної або часткової оплати на користь позивача суми, стягнутої за рішенням Господарського суду Волинської області від 16.01.2020 р. у справі № 922/2972/18, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019р. у справі №922/3084/18, відповідачем також до матеріалів справи надані не були.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з наведених вище обставин.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, частиною 9 вказаної статті визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід покласти на Комунальне підприємство "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Комунальне підприємство "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії (Волинська область, Луцький район, село Великий Омеляник, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" (Львівська область, Перемишлянський район, село Коросне, вулиця Центральна, будинок 113 А, ) у розмірі 1 445 514,60грн., що становить заборгованість по договору №1 від 23.07.2018 року на капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області, як визнану, та судових витрат на суму 21 682,72грн.

3. Зобов`язати Комунальне підприємство "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії (Волинська область, Луцький район, село Великий Омеляник, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" (Львівська область, Перемишлянський район, село Коросне, вулиця Центральна, будинок 113 А, ) у розмірі 851 937,96 грн., що становить заборгованість по договору №4 від 23.07.2018 року на капітальний ремонт та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с. Коршів Луцького району Волинської області, як визнану, та судових витрат на суму 6 640,49 грн.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Луцьке" в особі ліквідаційної комісії (Волинська область, Луцький район, село Великий Омеляник, ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Терон Девелопмент" (Львівська область, Перемишлянський район, село Коросне, вулиця Центральна, будинок 113 А, ) 4 204,00грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Накази на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 26.11.2020р.

Суддя В. А. Войціховський