РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2020Справа № 910/13128/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс»

про стягнення 1018151,44 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» про стягнення 1018151,44 грн, з яких 839999,81 грн основного боргу, 4879,68 грн пені, 159039,55 грн штрафу та 14232,40 грн 35% річних.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 не у повному обсязі здійснив оплату за товар, поставлений позивачем, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 839999,81 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 4879,68 грн пені, 159039,55 грн штрафу та 14232,40 грн 35% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 відкрито провадження у справі №910/13128/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2020; встановлено учасником справи строки для подання заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 07.10.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 21.10.2020.

У підготовчому засіданні 21.10.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.11.2020.

Представник позивача у судове засідання 10.11.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 21.10.2020 та розпискою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 21.10.2020.

При цьому, 09.11.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 10.11.2020, за відсутності представника позивача, в якому позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 10.11.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 30), що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що 27.10.2020 поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою (за ідентифікатором пошуку 048).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 10.11.2020 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» (покупець) укладено Договір №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця (поставляти) товари, а покупець зобов`язується приймати у власність товари та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених цим договором. Під партією товару сторони розуміють товари в кількості та асортименті, передані покупцю на умовах даного договору.

У п. 2.4 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 зазначено, що передача товарів (надання послуг) покупцю здійснюється з використанням паливних карток.

Згідно з п. 3.1 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 постачання товарів (надання послуг) покупцю здійснюється постачальником цілодобово (за винятком технічних перерв) на ТО, шляхом використання встановленого на ТО обладнання при умові: пред`явлення паливної картки покупцем (довіреною особою), правильного введення PIN-коду паливної картки та її авторизації. Передача товарів (надання послуг) покупцю здійснюється лише за умови фактичної наявності товарів (можливості надання послуг) на ТО на момент проведення транзакції. Передача покупцю нафтопродуктів (скрапленого газу) здійснюється шляхом заправки транспортних засобів покупця (довіреної особи) в кількості та асортименті, обраних покупцем самостійно, в межах ліміту, встановленого на паливній картці та залишків ресурсів на індивідуальній картці або особовому рахунку.

Відповідно до п. 3.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 підтвердженням фактичного отримання покупцем товарів (послуг) на ТО в асортименті, кількості та ціні є чек, що видається покупцю.

Приймання-передача товарів (послуг) по кількості та асортименті здійснюється покупцем (довіреною особою) на терміналі ТО в момент передачі товарів (надання послуг), згідно з кількісними показниками чека, після чого претензії по кількості та асортименті товарів (послуг) постачальником не приймаються (п. 3.3 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019).

У п. 4.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 сторонами погоджено, що загальна сума договору становить суму вартості товарів (послуг), поставлених (наданих) постачальником покупцю протягом терміну дії даного договору.

Відповідно до п. 12.1 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

У випадку, коли жодна із сторін протягом місяця до закінчення строку дії даного договору не заявила про намір його розірвати та продовжує надалі виконувати умови даного договору, то договір вважається таким, що діє на кожен наступний рік на умовах, передбаченими даним договором (п. 12.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019).

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення будь-якою стороною договору про його розірвання в порядку, передбаченому п. 12.2, суд дійшов висновку, що вказаний договір був чинним у спірний період.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 не у повному обсязі здійснив оплату за товар, поставлений позивачем, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 839999,81 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 4879,68 грн пені, 159039,55 грн штрафу та 14232,40 грн 35% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2.5 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 на виконання умов даного договору постачальник передає покупцю паливні картки, про що сторони підписують відповідний акт приймання-передачі. Покупець не вправі використовувати отримані паливні картки в інших цілях, не пов`язаних з виконанням умов даного договору.

Згідно з п. 6.7 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 паливні картки передаються покупцю в офісі постачальника або в іншому узгодженому сторонами місці. Паливні картки передаються в технічно придатному стані. Приймання-передача паливних карток проводиться згідно з чинним законодавством представниками обох сторін в момент отримання паливних карток. При передачі паливних карток покупець зобов`язується підписати акт приймання-передачі паливних карток.

Судом встановлено, що 14.01.2019 на виконання умов Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 позивач передав відповідачу 218 паливних карток, що підтверджується Актом приймання-передачі №1, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з п. 3.4 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 за результатами транзакцій, що були здійснені протягом звітного періоду, постачальником складається та надається покупцю зведена видаткова накладна та зведений акт приймання-передачі.

Судом встановлено, що у січні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 743430,11 грн, що підтверджується видатковою накладною №6975 від 31.01.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у лютому 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1036659,71 грн, що підтверджується видатковою накладною №16208 від 28.02.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.02.2019 по 28.02.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у березні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 985048,32 грн, що підтверджується видатковою накладною №27579 від 31.03.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.03.2019 по 31.01.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у квітні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 361171,38 грн, що підтверджується видатковою накладною №39238 від 30.04.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у травні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 624892,54 грн, що підтверджується видатковою накладною №52023 від 31.05.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у червні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 631549,89 грн, що підтверджується видатковою накладною №64217 від 30.06.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у липні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 744553,02 грн, що підтверджується видатковою накладною №79891 від 31.07.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у серпні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1085203,42 грн, що підтверджується видатковою накладною №92513 від 31.08.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.08.2019 по 31.08.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у вересні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1120102,47 грн, що підтверджується видатковою накладною №107353 від 30.09.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у жовтні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1545989,83 грн, що підтверджується видатковою накладною №119723 від 31.10.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.10.2019 по 31.10.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у листопаді 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1514530,78 грн, що підтверджується видатковою накладною №134338 від 30.11.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у грудні 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1313837,06 грн, що підтверджується видатковою накладною №146778 від 31.12.2019 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у січні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1100908,21 грн, що підтверджується видатковою накладною №156953 від 31.01.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у лютому 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 965222,91 грн, що підтверджується видатковою накладною №169844 від 29.02.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у березні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1278434,49 грн, що підтверджується видатковою накладною №183358 від 31.03.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у квітні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 106757,95 грн, що підтверджується видатковою накладною №191881 від 17.04.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у травні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 379099,06 грн, що підтверджується видатковою накладною №209894 від 31.05.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у червні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 496208,83 грн, що підтверджується видатковою накладною №222084 від 30.06.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у липні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 585417,44 грн, що підтверджується видатковою накладною №236568 від 31.07.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви);

у серпні 2020 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 203841,60 грн, що підтверджується видатковою накладною №243853 від 13.08.2020 та актом приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.08.2020 по 13.08.2020 (підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача; копії долучено позивачем до позовної заяви).

Таким чином, за період з січня 2019 року по серпень 2020 року позивач поставив відповідачу товар на умовах Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 на загальну суму 16822859,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 (в редакції Додатку від 14.01.2019) оплата покупцем вартості відпущених (наданих) товарів (послуг) здійснюється періодично протягом 7-ми календарних днів з моменту фактичного отримання товарів (послуг) на ТО, при цьому відпуск товарів (послуг) здійснюється не більше суми блокування, що становить 800000,00 грн У випадку настання першої з подій - перевищення суми блокування та/або строку відтермінування постачальник має право заблокувати паливні картки покупця та припинити відпуск товарів (послуг) до моменту повної сплати заборгованості. У випадку відпуску товарів (послуг) понад суму блокування, вартість відпущених товарів (послуг) повинна бути сплачена покупцем протягом 2-х банківських днів з моменту перевищення суми блокування.

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за Договором №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 в частині оплати товару, отриманого від позивача, сплативши позивачу грошові кошти у загальному розмірі 15982859,21 грн, що підтверджується Довідкою АТ «Банк інвестицій та заощаджень» вих. №02/5/8-4/20/308 від 27.08.2020, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

За таких обставин, оскільки позивач поставив відповідачу товар на суму 16822859,02 грн, тоді як відповідач здійснив оплату за товар у розмірі 15982859,21 грн., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у сумі 839999,81 грн., що також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, складеним станом на 13.08.2020 представниками позивача і відповідача.

Як вбачається з розрахунку ціни позову, долученого позивачем до позовної заяви, вказана сума заборгованості складається з заборгованості з оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною №222084 від 30.06.2020 (залишок боргу з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат становить 50740,77 грн), та заборгованості з оплати товару, поставленого позивачем за видатковими накладними №236568 від 31.07.2020 (заборгованість 585417,44 грн) та №243853 від 13.08.2020 (заборгованість 203841,60 грн).

Відповідачем не було надано під час розгляду судом справи будь-яких заперечень щодо порядку зарахування сплачених ним грошових коштів, здійсненого позивачем.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 839999,81 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» за Договором №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 у сумі 839999,81 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» суми основного боргу у розмірі 839999,81 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 4879,68 грн (831,82 грн пені за період з 08.07.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №222084 від 30.06.2020; 3646,86 грн пені за період з 08.08.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №236568 від 31.07.2020; 401,00 грн пені за період з 21.08.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №243853 від 13.08.2020).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 9.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 (в редакції Додатку від 14.01.2019) у випадку не проведення розрахунків покупцем згідно з умовами Розділу 4 даного договору покупець зобов`язується на користь постачальника сплатити штрафні санкції згідно зі ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, а саме пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань.

У п. 9.6 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 (в редакції Додатку від 14.01.2019) сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватися до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за цим договором.

Перевіривши розрахунок пені, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» пені у розмірі 4879,68 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у сумі 159039,55 грн (12685,19 грн штрафу за прострочення оплати товару за накладною №222084 від 30.06.2020 та 146354,36 грн штрафу за прострочення оплати товару за накладною №236568 від 31.07.2020).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 9.2 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 (в редакції Додатку від 14.01.2019) у випадку не проведення розрахунків покупцем згідно з умовами Розділу 4 даного договору покупець зобов`язується на користь постачальника сплатити штрафні санкції згідно зі ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, а саме, у випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок штрафу, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» штрафу у розмірі 159039,55 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 35% річних у розмірі 14232,40 грн (35% річних у сумі 2426,13 з 08.07.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №222084 від 30.06.2020; 35% річних у сумі 10636,68 грн за період з 08.08.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №236568 від 31.07.2020; 35% річних у сумі 1169,58 грн за період з 21.08.2020 по 26.08.2020 за прострочення оплати товару за накладною №243853 від 13.08.2020).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 9.3 Договору №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 (в редакції Додатку від 14.01.2019) за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з умовами даного договору покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 35% річних від простроченої суми за кожен день прострочення за весь час прострочення, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, оскільки у Договорі №08ПК-1962 поставки партіями з використанням паливних карток від 14.01.2019 сторони встановили інший розмір процентів річних (35% річних), ніж той, що встановлений у ст. 625 Цивільного кодексу України, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 35% річних, нарахованих у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару.

Перевіривши розрахунок 35% річних, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» 35% річних у розмірі 14232,40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Транс» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 30; ідентифікаційний код: 41977851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38; ідентифікаційний код: 42264086) суму основного боргу у розмірі 839999 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 81 коп., пеню у розмірі 4879 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн 68 коп, штраф у розмірі 159039 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять дев`ять) грн 55 коп., 35% річних у розмірі 14232 (чотирнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн 40 коп. та судовий збір у розмірі 15272 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн 27 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 18.11.2020.

Суддя О.М. Спичак