РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2020Справа № 910/14051/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А)

до Організації ветеранів України (01201, м. Київ, вул. Липська, 16-А)

про стягнення 13 968,03 грн.

Представники: без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Організації ветеранів України про стягнення 13 968,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №1372 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО, ХВП та їх абонентських уводів від 01.08.2006, а саме в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг, у відповідача виникла за період з червня 2019 року по січень 2020 року заборгованість у розмірі 12 134,05 грн вартості теплової енергії, що споживалась відповідачем у листопаді 2019 року - січні 2020 року. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував до стягнення інфляційні втрати у розмірі 224,11 грн, 3% річних у розмірі 198,31 грн, а також пеню у розмірі 1 411,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14051/20 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

05.10.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшов лист відповідача, у якому останній повідомив, що Організація ветеранів України немає коштів для задоволення претензії КП «Київжитлоспецексплуатація», оскільки її задоволення можливе лише за рахунок власних коштів (пенсій працівників Організації), тобто, частками, на протязі певного терміну, про що відповідач сповістив позивача листом № 60 від 05.10.20, у якому запропонував реструктурувати суму заборгованості на 10 місяців.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01 серпня 2006 року між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі-позивач) та Організацією ветеранів України (далі - відповідач) було укладено договір №1372 про надання послуг на надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО, ХВП та їх абонентських уводів в нежилому будинку № 16 літер А по вул. Липська, в м. Києві.

Згідно з умовами договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати (сплачувати) КП "Київжитлоспецексплуатація" вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування систем ЦО, ХВП (п.2.3.6.).

25 липня 2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та позивачем було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №520803 від 25.07.2018 р. (далі - договір з енергопостачальною організацією), відповідно до якого енергопостачальна організація надає теплову енергію у нежилий будинок розташований за адресою: м. Київ, вул. Липська, 16 літ. А, а позивач оплачує її вартість, щорічно в міжопалювальний період готує теплове господарство до опалювального періоду та здійснює технічне обслуговування систем теплопостачання будинку (п.п.2.3.2, 2.3.13, 2.3.17. договору з енергопостачальною організацією).

Облік споживання теплової енергії у наведеному будинку проводиться за приладами обліку (звернення - доручення відповідача та п.5.1. договору з енергопостачальною організацією). При відсутності приладу обліку .або виходу його з ладу - кількість відпущеної теплової енергії визначається енергопостачальною організацією розрахунковим способом (п.5.5 договору з енергопостачальною організацією).

Кількість фактичного споживання теплової енергії зазначається у обліковій картці (п.п.4, 5 Додатку №4 до договору з енергопостачальною організацією).

Пунктом 2.3.10 договору встановлено, що при наявності заборгованості за отримані послуги в забезпеченні тепловою енергією споживач зобов`язаний сплачувати всю суму боргу до закінчення опалювального сезону.

У додатку № 1 до договору сторонами погоджено тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломережі. При цьому, у пункті 5 вказаного додатку сторони погодились, що можлива зміна тарифів протягом строку дії правочину.

Згідно із п.п. 3.1.7. п. 3.1. розділу 3 договору підприємство має право змінювати тарифи на теплову енергію згідно з розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, повідомивши про це споживача письмово.

Порядок розрахунків за теплову енергію визначено у додатку № 2 до договору зокрема, п. п. 2, 3 додатку визначено, що споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт. Сплату за вказаними документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.3., 6.4. розділу 6 договору цей договір набуває чинності з 01.08.2006 та діє до 31.12.2006. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати фактично спожитих послуг за отриману теплову енергію та технічне обслуговування систем ЦО до моменту звільнення приміщення та передачі його за актом іншому споживачу (орендарю, власнику або балансоутримувачу приміщення). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Додатковими угодами дія договору №1372 від 01.08.2006 неодноразово продовжувалась.

Позивачем було виконано всі необхідні заходи з підготовки будинку до опалювального періоду 2019-2020 років, а енергопостачальною організацією було проведено перевірку готовності об`єкта теплоспоживання до опалювальних сезонів та видано Акт готовності до опалювального періоду.

Позивач зазначає, що за теплову енергію, яка фактично була надана в приміщення, яке займає Організації ветеранів України, оплата до цього часу не надійшла.

Так, за твердженням позивача, всупереч направленій претензії №062/15/1/03-3218 від 11.08.2020 відповідач не здійснив оплати заборгованості за теплову енергію за червень 2019 - січень 2020, що стало наслідком виникнення у останнього боргу у розмірі 12 134,05 грн, які позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім основного боргу, позивач також нарахував до стягнення інфляційні втрати у розмірі 224,11 грн, 3% річних у розмірі 198,31 грн, а також пеню у розмірі 1 411,56 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що Актом готовності до опалювального періоду, а також нарядом на подачу теплоносія підтверджується, що позивачем було вжито всіх заходів для своєчасної підготовки системи теплопостачання до опалювального сезону та надано послуги теплопостачання та технічного обслуговування систем теплопостачання нежилого будинку за спірний період.

Також судом було встановлено, що відповідачу нараховано вартість теплопостачання на підставі облікових карток КП «Київтеплоенерго», виходячи з опалювальної площі приміщень, які відповідач займає на підставі договору оренди нежилого приміщення, про що свідчать розрахунки нарахувань за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається зі змісту договору, відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати (сплачувати) КП "Київжитлоспецексплуатація" вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Приймаючи до уваги зазначене та враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та не заперечується відповідачем, а тому позовні вимоги щодо стягнення з Організації ветеранів України заборгованості по оплаті вартості теплопостачання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів у розмірі 12 134,05 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується нарахованих позивачем 3% річних у розмірі 198,31 грн та інфляційних втрат у розмірі 224,11 грн, суд зазначає наступне.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині 3% річних та інфляційних втрат встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованої пені у розмірі 1 411,56 грн, суд зазначає наступне.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п.2.3.7 договору за несвоєчасну сплату передбачених цим договором нарахувань, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених платежів за кожен день прострочки, але не більше 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми пені, суд дійшов висновку, що розрахунок останньої є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Організації ветеранів України (01201, м. Київ, вул. Липська, буд. 16-А, ідентифікаційний код 00011009) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код 03366500) основний борг у розмірі 12 134 (дванадцять тисяч сто тридцять чотири) грн 05 коп., 3 % річних у розмірі 198 (сто дев`яносто вісім) грн 31 коп., інфляційні втрати у розмірі 224 (двісті двадцять чотири) грн 11 коп., пеню у розмірі 1 411 (одна тисяча чотириста одинадцять) грн 56 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2020

Суддя Л. Г. Пукшин