ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/861/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Департаменту комунального майна Вінницької міської ради, вул. Соборна, 36, м. Вінниця, 21050, код - 38054707

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за договором оренди приміщення

В С Т А Н О В И В :

02.09.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшов позов Департаменту комунального майна Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди приміщення, а саме за договором № 19-008 від 24.11.2016 року заборгованість по орендній платі в сумі 15 771,17 грн та договором № 19-008 від 03.10.2019 року заборгованість в сумі 61 636,21 грн з яких 57 189,20 грн заборгованість по орендній платі, 3 801,73 грн пені, 645,28 грн 3% річних.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договорами № 19-008 від 24.11.2016 року та № 19-008 від 03.10.2019 року, в частині оплати орендної плати, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року зобов`язано Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради та Департамент комунального майна Вінницької міської ради надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.09.2020 року позовну заяву Департаменту комунального майна Вінницької міської ради залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 164 ГПК України.

10.09.2020 року на адресу суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2020 року надійшов лист (вх.канц. № 01-34/8022/20 від 10.09.2020 року).

11.09.2020 року до суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшов лист № 04-00-011-49727 від 09.09.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Також, 11.09.2020 року від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради до суду надійшов лист № 04-00-011-49706 від 09.09.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

17.09.2020 року від представника позивача до суду на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2020 року надійшов лист (б/н від 15.09.2020 року), щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року відкрито провадження справі № 902/861/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій до 22.10.2020 року.

Відповідачем отримано ухвалу суду від 22.09.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 914, яке наявне в матеріалах справи.

При цьому, надіслана на адресу позивача ухвала суду від 22.09.2020 року повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Станом на час розгляду справи відповідач не скористався правом надати відзив або докази на спростування позовних вимог, позивач не збільшував позовні вимоги.

Сторони також не клопотали про продовження процесуальних строків внаслідок застосованих Кабінетом Міністрів України карантинних заходів.

Отже, сторін завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, повідомлено про розгляд справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, суд вирішив розглянути справу за наявними доказами.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви, позивач в якості підстави позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договорами оренди приміщень /будівель, споруд/ № 19-008 від 24.11.2016 року та № 19-008 від 03.10.2019 року в частині проведення розрахунків за оренду приміщення, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 15 771,17 грн заборгованість по орендній платі (за договором № 19-008 від 24.11.2016 року), 57 189,20 грн заборгованість по орендній платі, 3 801,73 грн пені, 645,28 грн 3% річних (за договором № 19-008 від 03.10.2019 року).

Матеріали справи не містять відзиву з долученням відповідних доказів, в яких би відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 24.11.2016 року між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пяскорською Мариною Валеріївною (Орендар) укладено договір оренди приміщень /будівель, споруд/ № 19-008.

Відповідно п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2756 від 24.11.2016 року вбудовані приміщення (№5 - №8) загальною площею 97,9 кв.м одноповерхової будівлі гаражів (літ.3) за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 3 (об`єкт), вартістю 405 893,00грн визначеною незалежною експертною оцінкою встановлюється станом на 31.10.2016 року та затвердженою рішенням виконавчим комітетом міської ради № 2755 від 24.11.2016 року, яке знаходиться на балансі та обслуговуванні комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління", що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Г.Успенського, 6.

Згідно 1.2 Договору характер використання об`єкта: розміщення автомийки - 97,9 кв.м

Об`єкт передається Орендарю згідно з актом прийому-передачі (п. 1.3 Договору).

Строк оренди визначається з 24.11.2016 року до 09.09.2019 року (п.1.4 Договору).

За змістом п. 1.5 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Орендна плата перераховується Департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця. Орендна плата за базовий місяць при укладенні договору оренди складає 5 073,66 грн, крім того ПДВ 20% (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця згідно чинного законодавства.

Орендна плата нараховується з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкта (п. 2.3 Договору).

При частковій сплаті орендної плати в першу чергу зараховуються витрати Орендодавця пов`язані з одержанням виконання грошових зобов`язань, в другу - пеня за прострочення платежів, а потім орендна плата, згідно ст. 534 ЦК України (п. 2.4 Договору).

Своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання і припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 2.5 Договору).

Згідно п. п. 4.1.1 Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в оренду об`єкт по акту прийому-передачі, який підписується балансоутримувачем та Орендарем, за погодженням з департаментом комунальних ресурсів міської ради, у разі не підписання акту прийому-передачі, договір вважається неукладеним.

Орендар зобов`язується вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі. На вимогу Орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти (п. 4.2.4 Договору).

15.12.2016 року між Вінницькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Пяскорською Мариною Валеріївною підписано Зміни до п. 9.1 Договору оренди приміщень/будівель, споруд № 19-008 від 24.11.2016 року, в зв`язку з прийняттям Вінницькою міською радою рішення № 429 від 30.09.2016 року.

Також підписано Розрахунок орендної плати до договору оренди № 19-008 від 24.11.2016 року, за змістом якої орендна плата за базовий місяць оренди становить 5 073,66 грн.

Відповідно до Рішення Вінницької міської ради № 2456 від 26.09.2019 року погоджено Департаменту комунального майна Вінницької міської ради продовження оренди вбудованих приміщень (№5-№8) загальною площею 97,9 кв.модноповерхової будівлі гаражів (літ. 3) за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 3 Фізичній особі-підприємцю Пяскорській Марині Валеріївні строком на 2 роки 11 місяців для розміщення автомийки згідно договору №19-008 від 24.11.2016 року.

03.10.2019 року між Департаментом комунального майна Вінницької міської ради (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пяскорською Мариною Валеріївною (Орендар) укладено договір оренди приміщень /будівель, споруд/ № 19-008.

Відповідно п. 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування на підставі рішення виконавчого комітету міської ради № 2456 від 26.09.2019 року вбудовані приміщення (№5-№8) загальною площею 97,9 кв.м одноповерхової будівлі гаражів (літ. 3) за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 3, надалі об`єкт, вартістю 557 063,00 грн, визначеною незалежною (експертною) оцінкою встановленою станом на 05.09.2019 року та затвердженою рішенням виконавчого комітету міської ради № 2496 від 03.10.2019 року, який знаходиться на балансі та обслуговуванні комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління", що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Г.Успенського, 6.

Згідно п. 1.2 Договору характер використання об`єкта: розміщення автомийки - 97,9 кв.м.

Об`єкт передається Орендарю згідно з актом прийому-передачі (п. 1.3 Договору).

Строк оренди визначається з 03.10.2019 року до 09.08.2022 року (п. 1.4 Договору).

Договір оренди набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 1.5 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору орендна плата перераховується на рахунок 3422 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету", відкритий в органах Державної казначейської служби України щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця. Орендна плата за базовий місяць (вересень) при укладанні договору оренди складає 6 963,29 грн, крім того ПДВ 20%.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця (крім бюджетних установ чи закладів) (п. 2.2 Договору).

Орендна плата нараховується з моменту підписання акта прийому-передачі об`єкта (п. 2.3 Договору).

При частковій сплаті орендної плати в першу чергу зараховуються витрати Орендодавця пов`язані з одержанням виконання грошових зобов`язань, в другу - пеня за прострочення платежів, а потім орендна плата, згідно статті 534 ЦК України (п.2.4 Договору).

За змістом п. 2.5 Договору своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання і припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За невиконання обов`язків за договором оренди, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором (п. 7.1 Договору).

Судом встановлено, що 03.10.2019 року між сторонами підписано акт прийому-передачі приміщення за договором оренди № 19-008, за умовами якого сторонами погоджено, що на момент продовження оренди та зміни Орендодавця, Орендар фактично займає вбудовані приміщення (№5-№8) загальною площею 97,9 кв.м одноповерхової будівлі гаражів (літ. 3) за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 3. Технічний та санітарний стан приміщень задовільний.

Також, між сторонами підписано Розрахунок орендної плати до договору оренди № 19-008 від 03.10.2019 року, за змістом якої орендна плата за базовий місяць оренди становить 6 963,29 грн.

За твердженнями позивача, за час використання орендованого приміщення, відповідачем порушено умови договору № 19-008 від 24.11.2016 року, в частині несвоєчасної оплати орендної плати, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 15 771,17 грн.

При цьому, за договором № 19-008 від 03.10.2019 року за період з 03.10.2019 року по 01.07.2020 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 57 194,00 грн.

08.04.2020 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 06-00-013-1429 з вимогою погашення заборгованості та штрафних санкцій.

Заборгованість відповідача перед позивача за Договором оренди приміщення № 19-008 від 24.11.2016 року становить 15 771,17 грн та за Договором оренди приміщення № 19-008 від 03.10.2019 року - становить 57 189,20 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Зміст спірних правовідносин становлять взаємні права та обов`язки сторін щодо належного виконання умов Договорів оренди № 19-008 від 24.11.2016 року та № 19-008 від 03.10.2019 року, які також врегульовано нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 174 ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У відповідності до ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім того, правовідносини сторін договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди державного та комунального майна та, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 якого, регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З приводу предметної підсудності даного спору суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у Постанові від 09.10.2019 року у справі №127/23144/18.

Так, згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України (далі - ГК України) громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

За матеріалами справи №902/861/20 ФОП Пяскорська М.С. отримала в оренду нерухоме майно як суб`єкт господарювання з метою розміщення автомийки на період з 24.11.2016 по 09.09.19 рр., тобто здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Внаслідок укладення Договору оренди №19-008 від 03.10.2019 року сторони продовжили свої правовідносини на період з 03.10.2019 по 09.08.2022 рр., оскільки площа. адреса, цільове використання нерухомого майна не змінено.

Отже, спірні правовідносини виникли у період наявності у Пяскорської М.С. статусу ФОП. комерційне використання майна не змінено внаслідок припинення статусу ФОП та після укладення договору у новій редакції.

Таким чином, спірні правовідносини виникли і тривали внаслідок виконання зобов`язаннь, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, що доводить підсудність розгляду справи господарському суду.

Умовами наданих позивачем договорів встановлено строки внесення орендної плати: щомісячно з моменту підписання акта прийому - передачі об`єкта.

Дані акти приймання - передачі підписано відповідачем. не надано доказів на спростування доводів позивача стосовно розміру заборгованості та строків проведення часткового розрахунку.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем продукції відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриману продукцію.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 15 771,17 грн заборгованості по орендній платі за Договором № 19-008 від 24.11.2016 року станом на 09.09.2019 року та 57 189,20 грн заборгованості по орендній платі за Договором № 19-008 від 03.10.2019 року за період з жовтня 2019 по липень 2020 рр. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором № 19-008 від 03.10.2019 року, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 801,73 грн пені, 645,28 грн 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Так, позивачем нараховано за порушення строків сплати платежів за користування орендованим майном та заявлено до стягнення з відповідача 654,28 грн 3% річних, нарахованих за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 рр., що є правомірним та обґрунтованим, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного Договору.

Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В Договорі сторони погодили, що, своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання і припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 2.5 Договору).

За невиконання обов`язків за договором оренди, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором (п. 7.1 Договору).

Таким чином, сторони продовжили строк нарахування пені, що відповідає приписам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Тому, вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 3 801,73 грн, нарахованої за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 рр., підлягають задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків.

За таких обставин позовні вимоги Департаменту комунального майна Вінницької міської ради підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, за наступними реквізитами: Отримувач УК у м. Вінниці/ отг м.Вінниця/00000000 Банк отримувача Казначейство України Номер рахунку (IBAN) UA0002856) 15 771,17 грн - заборгованості по орендній платі за Договором оренди приміщень № 19-008 від 24.11.2016 року станом на 09.09.2019 року.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, за наступними реквізитами: Отримувач УК у м. Вінниці/ отг м.Вінниця/00000000 Банк отримувача Казначейство України Номер рахунку (IBAN) UA0002856) 57 189,20 грн - заборгованості по орендній платі за Договором оренди приміщень № 19-008 від 03.10.2019 року за період з жовтня 2019 по липень 2020 рр., 3 801,73 грн - пені, нарахованої за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 рр., 645,28 грн - 3% річних, нарахованих за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 рр.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, за наступними реквізитами: Виконавчий комітет Вінницької міської ради IBAN 0028545 в ДКСУ у м. Київ ) 2 102,00 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2020 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 36, м. Вінниця, 21050)

3, 4 - відповідачу ( АДРЕСА_1 ; вул. Лугова, буд. 72, м. Вінниця, 21011)