РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2020Справа № 913/695/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Рязанцева Олександра Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрім-Лоджік"

про стягнення 22 000, 00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємцеь Рязанцев Олександр Васильович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрім-Лоджік" (далі - відповідач) про стягнення 22 000, 00 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з перерахування грошових коштів позивачу.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.12.2019 р. матеріали позовної заяви передано за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 р. відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.08.2020 р., у зв`язку із закінченням строків, продовжених у зв`язку із карантином, постановлено здійснювати розгляд справи №913/695/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання суду на 02.09.2020 р.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи представники сторін в підготовче засідання 02.09.2020 р. не з`явилися.

Протокольною ухвалою від 02.09.2020 р. відкладено підготовче засідання на 23.09.2020 р.

18.09.2020 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою відкладено розгляд справи на 21.10.2020 р.

16.10.2020 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою від 21.10.2020 р. призначено судове засідання по справі на 18.11.2020 р.

12.11.2020 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що від відповідача відзиву на позовну заяву, жодних заяв чи клопотань через відділ діловодства суду не надходило; відповідач взагалі в судові засідання не з`являвся, про розгляд даної справи відповідач повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13.08.2019 р. між Фізичною особою-підприємцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрім-Лоджік" укладено Договір-заявку на перевезення №13/08-19 про перевезення за маршрутом Лисичанськ - м. Тернопіль. Вартість перевезення складає 22 000, 00 грн.

Спір виник у зв`язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було сплачено вартість наданих послуг перевезення, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 22 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною № 1 254 вбачається, що перевізником було надано послуги з перевезення вантажу за маршрутом перевезення: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Орджонікідзе, 128/8 - м. Тернопіль, вул. Промислова, 28 та 14.08.2019 р. вручено вантаж замовнику.

Зі змісту статті 909 Цивільного кодексу України вбачається, що обов`язковою підставою для здійснення відправником свого обов`язку щодо оплати послуг перевезення є надання цих послуг.

Суд приходить до висновку, що послуги перевезення вантажу були надані відповідачу, а отже у останнього виник обов`язок по їх сплаті.

Умовами договору визначено, що оплата відбувається згідно договору-заявки при отриманні оригіналів документів.

11.09.2019 р. позивач рекомендованим листом з описом вкладення направив відповідачу товарно-транспорту накладну №1 254 від 14.08.2019 р. та претензію №1 за Договором-заявкою.

Проте, конверт (номер відправлення 205) було повернуто позивачу поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість наданих послуг перевезення не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 22 000, 00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг перевезення за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 22 000, 00 грн.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог щодо сплати заборгованості за зобов`язанням, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрім-Лоджік" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 19-21; ) на користь Фізичної особи-підприємця Рязанцева Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 22 000 (двадцять дві тисячі) грн 00 коп. заборгованості та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня підписання повного тексут.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення буде складено 23.11.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна