ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.2020 Справа № 914/2220/20

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Мазуркевич М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ, Київська область, Васильківський район, смт.Гребінки;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агролайф корми, Львівська область, Пустомитівський район, с.Давидів;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 184059,20грн.

Представники:

Позивача: не з`явився;

Відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ від 14.08.2020р. б/н (вх. №2351) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агролайф корми про стягнення заборгованості; ціна позову: 184059,20грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає неналежне виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем обладнання за Договором від 11.02.2020р. №11/02/20.

Позивачем до позовної заяви від 31.08.2020р. б/н (вх. №2355 від 31.08.2020р.) долучено заяву від 14.08.2020р. б/н (вх. №2037/20) про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти Відповідача у сумі 184059,20грн., які знаходяться на будь-яких наявних рахунках.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. у даній справі суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 15.09.2020р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті справи обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. у даній справі судом постановлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ, Київська область, Васильківський район, смт.Гребінки, від 14.08.2020р. б/н (вх. №2037/20 від 31.08.2020р.) про забезпечення позову відхилити; в забезпеченні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.09.2020р. у даній справі суд постановив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ, Київська область, Васильківський район, смт.Гребінки, від 03.09.2020р. б/н (вх. №26182/20 від 08.09.2020р.) про розгляд справи в режимі відеоконференції в частині проведення судового засідання у даній справі, яке призначене на 15.09.2020р. о 10:00год. відхилити.

Судове засідання 15.09.2020р. не відбулось з причин тимчасової втрати працездатності головуючого судді Фартушка Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020р. у даній справі судом постановлено призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 13.10.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.10.2020р. у даній справі судом постановлено відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 02.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2020р. у даній справі судом постановлено відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 09.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.11.2020р. у даній справі суд постановив відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 19.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті спору визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті спору.

Відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнавалась судом обов`язковою.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, 18.11.2020р. за вх.№33289/20 надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності повноважного представника Відповідача. Вказане клопотання оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

10.11.2020р. за вх. №32421/20 Відповідачем на електрону адресу надіслано до суду Заяву, у якій просить суд долучити до матеріалів справи копію Платіжного доручення від 10.11.2020р. №5254 про сплату Відповідачем на користь Позивача 0,02грн. Вказану заяву оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно з ст. 76 ГПК України Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч.10 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

11.02.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЗЗ» (надалі Позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» (надалі Відповідач, покупець) укладено Договір №11/02/20 (надалі Договір), згідно умов якого (п.1.1.), Продавець продає обладнання виробництва підприємства «MICHAL (Польща), надалі по тексту Обладнання. Покупець зобов`язаний протести оплату за Обладнання згідно з умовами Договору та прийняти Обладнання. Доставку Обладнання до місця встановлення (с.Давидів Львівської обл. на умовах DDP згідно Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010р.) проводить Продавець за власний рахунок.

Згідно пункту 1.2. Договору перелік Обладнання, кількість, комплектність та вартість приведені в Специфікації (Додаток №1) до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.3. Договору поставку Обладнання буде проведено згідно п.2.1 Договору. Термін поставки Обладнання може бути змінений згідно п.3.4 Договору.

Згідно пункту 2.1. Договору Продавець зобов`язувався поставити Обладнання до 03.04.2020р., при умові отримання від Покупця попередніх оплат за Обладнання згідно п.3.2. підпункту а і б даного Договору.

Пунктом 2.2 Договору Сторонами визначено, що під час поставки Обладнання або його частини буде запаковано у відповідне упакування Виробника. Обладнання поставляється у розібраному стані. Після підписання договору, в 5-денний термін, Продавець надає Покупцю креслення фундаментів під Обладнання для подальшого виготовлення силами Покупця. Монтаж Обладнання проводиться по окремому договору.

Згідно п.2.3. Договору приймання-передача Обладнання оформляється шляхом підписання уповноваженими особами видаткової накладної/акту приймання-передачі. Ризик втрати Обладнання, або його частини переходить до Покупця після його прийняття. Всі права власності на Обладнання переходять від Продавця до Покупця після: його приймання-передачі, підписання та оформлення відповідно до вимог чинного законодавства видаткової накладної/акту приймання-передачі.

Пунктом 3.1. Договору Сторонами передбачено, що Вартість Обладнання за даним Договором становить 1602370,03грн., в тому числі ПДВ - 267061,67грн., що складає 59940,00 євро, в тому числі ПДВ - 9 990,00 євро згідно з міжбанківським курсом продажу євро при закритті торгів (www.minfin.com.ua/currency/mb) на дату, попередню перед датою складання Договору (на 10.02.2020р. 1 євро 26,7329грн.). У вартості Обладнання враховано транспорті та митні витрати. Першу попередню оплату в розмірі 400592,50грн., в тому числі ПДВ 66765,42грн., що є еквівалентом 14985 євро, в тому числі ПДВ - 2497,50 євро Покупець платить до 14.02.2020р. на підставі виставленого рахунка-фактури; другу попередню оплату в розмірі 1041540,52грн., в тому числі ПДВ 173590,09грн., що є еквівалентом 38 961,00 євро, в тому числі ПДВ - 6493,50 євро, Покупець платить протягом трьох днів після отримання повідомлення про виготовлення Обладнання на підставі виставленого рахунка-фактури; третю попередаю оплату в розмірі 160237грн. в тому числі ПДВ 26706,17грн., що є еквівалентом 5 994,00 євро, в тому числі ПДВ - 999,00 євро, Покупець платить протягом трьох днів після доставки та розвантаження Обладнання у Замовника, на підставі виставленого рахунка-фактури.

По закінченні поставки Обладнання та проведення Покупцем усіх розрахунків по Договору Сторони письмово узгоджують зміну ціни, що виникла внаслідок зміни ?валютного курсу, проводять відповідний перерахунок, складають та підписують відповідний Акт погодження цін в гривневому та валютному (євро) еквіваленті, який стає невід`ємною частиною даного Договору та підтвердженням визнання Сторонами збільшення (зменшення) за Договором своїх доходів (витрат) в обліку та оподаткуванні з випискою (за необхідності) розрахунків коригування до податкових накладних (п.3.5. Договору).

Специфікацією обладнання (Додаток №1 до Договору) Сторонами погоджено асортимент, ціну та кількість Товару, що поставляється за Договором.

Вказаний Договір та Специфікацію підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Позивачем Відповідачу виставлено до оплати Рахунки на оплату від 14.02.2020р. №3 на суму 397871,23грн., в тому числі 66311,87грн. ПДВ; від 26.03.2020р. №5 на суму 1180829,99грн., в тому числі 196805грн. ПДВ; від 13.04.2020р. №10 на суму 1156896,25грн., в тому числі 192816,04грн. ПДВ; від 11.06.2020р. №12 на суму 171428,96грн., в тому числі 28571,49грн. ПДВ.

Згідно Видаткової накладної від 27.05.2020р. №3 Позивачем поставлено, а Відповідач прийнято Обладнання за Договором на суму 1602370,03грн., у тому числі 267061,67грн. податку на додану вартість.

Передача Позивачем Відповідачу Обладнання підтверджується також Актом приймання-передачі Товару від 27.05.2020р. б/н.

Актом узгодження ціни на обладнання від 15.06.2020р. Позивач в порядку п.3.5. Договору скоригував ціну Обладнання, яке поставлено Відповідачу за Договором на суму 151606,59грн. Ціна Обладнання з врахуванням вказаного коригування становить 1753976,62грн.

Вказані Видаткову накладну та Акт приймання-передачі Товару підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Відповідачем взяті на себе договірні зобов`язання з оплати поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем Обладнання за Договором належним чином не виконано, згідно Платіжних доручень від 17.02.2020р. №313 на суму 200000грн., від 17.02.2020р. №3342 на суму 197871,23грн., від 14.04.2020р. №1988 на суму 270000грн., від 16.04.2020р. №1008 на суму 230000грн., від 22.04.2020р. №2037 на суму 310000грн., від 23.04.2020р. №3803 на суму 120000грн., від 24.04.2020р. №2075 на суму 100000грн., від 24.04.2020р. №2086 на суму 26896,25грн. та від 24.04.2020р. №3818 на суму 100000грн. сплатив на користь Позивача 1554767,48грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач покликається на те, що третю оплату Обладнання за Договором Відповідачем не здійснено, Акту узгодження ціни та Акту звіряння розрахунків не підписано. Сума сплачених Позивачем коштів є еквівалентом 54268,84 євро, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 5671,16 євро.

Станом на 13.08.2020р. міжбанківський курс продажу євро при закритті торгів (www.minfin.com.ua/currency/mb) становив 32,4553 гривень за один євро.

З врахуванням здійсненого Позивачем коригування ціни Обладнання станом на 13.08.2020р. а також здійснених Відповідачем оплат Позивач зазначає, що сума заборгованості з оплати поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем Обладнання за Договором складає 184059,20грн. (5671,16 євро х 32,4553 грн./євро).

З врахуванням наведеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 184059,20грн. суми основного боргу з оплати поставленого Поизвачем та прийнятого Відповідачем Обладнання за Договором.

08.10.2020р. Сторонами за вх. №2598/20 подано до суду Спільну заяву від 06.10.2020р. б/н, у якій просять суд затвердити укладену 06.10.2020р. між Сторонами Мирову угоду, закрити провадження у справі у зв`язку із затвердженням укладеної між Сторонами мирової угоди та повернути Позивачу сплачений за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір.

06.11.2020р. Позивачем сформовано в системі «Електронний суд» заяву (вх. №2880/20), у якій повідомляє суд про відмову від спільної заяви про затвердження мирової угоди та підтримує подану заяву про закриття провадження і просить суд прийняти відмову Позивача від поданої спільної заяви про затвердження мирової угоди; закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України; повернути Позивачу з Державного бюджету України сплачений згідно Платіжного доручення від 14.08.2020р. №160 судовий збір в розмірі 2760,89грн.; проводити засідання у справі, яке призначене на 09.11.2020р. за відсутності сторони Позивача. Ідентичний за змістом документ 06.11.2020р. надіслано Позивачем засобами поштового зв`язку і зареєстровано судом за вх. №2876/20. Вказану заяву оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

09.11.2020р. за вх. №32324/20 Відповідачем надіслано на електронну адресу суду клопотання від 06.11.2020р. вих. №1186, у якому повідомляє суд про повну сплату Відповідачем суми заборгованості, стягнення якої є предметом спору у даній справі, просить суд долучити до матеріалів справи копію Платіжного доручення від 02.11.2020р. №5151 на суму 61353,06грн.; прийняти відмову Відповідача від спільної заяви про затвердження мирової угоди; закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України; проводити засідання у справі, яке призначене на 09.11.2020р. за відсутності сторони Відповідача.

Приписами ч.1 ст.192 ГПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.2 вказаної статті сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно пункту 7 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Суд звертає увагу, про що також зазначалось в мотивувальній частині ухвали від 13.10.2020р. у даній справі, що, з врахуванням викладених у Мировій угоді умов, в тому числі щодо того, що мирова угода визначає зобов`язання Сторін до моменту її подання для затвердження судом, суд відкладає вирішення питання про прийняття до розгляду заяви від 08.10.2020р. вх. №2598/20 до наступного судового засідання.

Згідно приписів п.3 ч.5 ст.174 ГПК України до суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Відповідно до ч.10 ст.11 ГПК України у випадку, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З врахуванням наведеного суд дійшов висновків про наявність правових підстав до повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕЗЗ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» Спільної заяви від 06.10.2020р. б/н (вх. №2598/20 від 08.10.2020р.) про затвердження мирової угоди.

Також, суд зазначає, що 02.11.2020р. за вх. №31474/20 Відповідачем надіслано на електронну адресу суду Клопотання від 02.11.2020р. вих. №1167, у якому просить суд долучити до матеріалів справи докази часткового погашення Відповідачем суми боргу, стягнення якого є предметом спору у даній справі, зокрема копії Платіжних доручень від 13.10.2020р. №4953 на суму 31353,06грн., від 13.10.2020р. №4956 на суму 30000грн., від 22.10.2020р. №5078 на суму 41353,06грн. та від 22.10.2020р. №5074 на суму 20000грн.

Також, Відповідач, в надісланому 09.11.2020р. на електронну адресу суду Клопотанні, серед іншого, просить суд долучити до матеріалів справи копію Платіжного доручення від 02.11.2020р. №5151 про сплату на користь Позивача 61353,06грн.

Окрім того, 10.11.2020р. за вх. №32421/20 Відповідачем на електрону адресу надіслано до суду Заяву, у якій просить суд долучити до матеріалів справи копію Платіжного доручення від 10.11.2020р. №5254 про сплату Відповідачем на користь Позивача 0,02грн.

З врахуванням поданих Відповідачем доказів суд встановив, що Відповідачем під час розгляду справи в суді сплачено на користь Позивача 184059,20грн.

У відповідності з пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України та частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд в порядку ч.3 ст.192 ГПК України роз`яснює Учасникам справи наслідки закриття провадження у справі, зокрема, що, згідно ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши і дослідивши матеріли справи та подані докази, суд дійшов висновків про те, що предмет спору у справі припинив існування після відкриття провадження у справі, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Щодо судових витрат суд зазначає.

Нормою ч.4 ст.231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Приписами ч.1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 2760,89грн. у вигляді сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору та 7500грн. витрат на правову допомогу адвоката. При цьому, Позивач зазначає, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат становитиме 28000грн., 18000грн з яких Позивач сплати після набрання законної сили судовим рішенням та його фактичним виконанням. Сума витрат адвоката включає гонорар у розмірі 10% суми спору, що становить 18000грн. та є співмірною з ціною позову. Остаточний розрахунок суми судових витрат буде подано Позивачем в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

Як доказ сплати судового збору Позивач при поданні позовної заяви до господарського суду подав Платіжне доручення від 14.08.2020р. №160 про сплату за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 2760,89грн. Оригінал вказаного Платіжного доручення є додатком №27 до позовної заяви.

Інших доказів в обґрунтування розміру понесених Позивачем судових витрат в порядку ч.8 ст.129 ГПК України Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

Згідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу І ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 2760,89грн., недоведення Відповідачем розміру понесених судових витрат у справі, наведених в мотивувальній частині даної ухвали висновків суду щодо припинення існування предмету спору після відкриття провадження у справі, наявності правових підстав до закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, викладене Позивачем в Заяві від 06.11.2020р. вх. №2880/20 та від 06.11.2020р. вх. №2876/20 клопотання про повернення сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі суд дійшов висновків про наявність правових підстав до повернення Товариству з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ (08662, Київська область, Васильківський район, смт.Гребінки, вул.Київська, буд.36-А; ідентифікаційний код 41913667) з Державного бюджету України 2760,89грн. сплаченого згідно Платіжного доручення від 14.08.2020р. №160 судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.4, 5, 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕЗЗ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» Спільну заяву від 06.10.2020р. б/н (вх. №2598/20 від 08.10.2020р.) про затвердження мирової угоди.

2. Закрити провадження у справі.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ТЕЗЗ (08662, Київська область, Васильківський район, смт.Гребінки, вул.Київська, буд.36-А; ідентифікаційний код 41913667) з Державного бюджету України 2760,89грн. сплаченого згідно Платіжного доручення від 14.08.2020р. №160 судового збору.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 24.11.2020р.

Головуючий суддя Т.Б. Фартушок