ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2020 Справа № 914/38/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянув скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Львів

на дії та рішення Приватного виконавця міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 ВП № 61720640

у справі №914/38/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РемМашРесурс», м. Харків

до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів

про стягнення 881801,24 грн заборгованості за Договором про закупівлю товару №2627-3Э-БуТЭС від 22.02.2019

За участю представників сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла скарга (вх.№974/20 від 15.04.2020) Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на дії та рішення Приватного виконавця міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 ВП № 61720640 у справі №914/38/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РемМашРесурс» до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 881801,24 грн заборгованості за Договором про закупівлю товару №2627-3Э-БуТЭС від 22.02.2019., відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати дії Приватного виконавця міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 по ВП№61720640 протиправними;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 03.04.2020 по ВП№61720640 як незаконну.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.04.2020 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на дії та рішення Приватного виконавця міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 ВП№61720640 у справі №914/38/20 до повернення справи №914/38/20 до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 05.11.2020 скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на дії приватного виконавця призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.11.2020.

В судове засідання 17.11.2020 учасники справи явки повноважних представників не забезпечили.

Подана скарга обґрунтовується тим, що 03 квітня 2020 року ТОВ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» від одного з уповноважених банків отримав копію постанови про арешт коштів боржника ВП № 61720640 від 03.04.2020 року, прийняту Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Ахметовою Л.Е. На думку скаржника, зазначена постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки: по-перше, місце знаходження боржника м. Львів, вул. Козельницька, 15, а виконавче провадження відкрито у м. Київ; по-друге: постанова про арешт коштів до ТОВ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» від приватного виконавця не надходила, однак з незрозумілих причин отримана уповноваженим банком, а також до уповноважених установ банків були направлені платіжні вимоги про стягнення коштів, що є грубим порушенням ст.ст. 1, 2, 19, 26, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» в частині гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців, тощо; по-третє: накладення арешту на рахунки боржника згідно оскаржуваної постанови, які призначені для виплати заробітної плати та для облікукоштів соціального страхування в національній валюті є порушенням ч. 2 ст. 48, ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»; по-четверте: 03.04.2020 приватним виконавцем одночасно відкрито виконавче провадження як по стягненню основної суми заборгованості та і зі стягнення суми виконавчого збору, що є грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

13.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання вх.№32748/20 Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни про закриття провадження у справі за скаргою на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутності предмету спору, оскільки виконавче провадження №61720640, відкрите на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/38/20 від 24.03.2020 про стягнення грошових коштів з АТ «ДТЕК Західенерго» було завершено 06.04.2020 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61720640. Згідно з п.2 резолютивної частини вказаної постанови припинено чинність арешту коштів боржника, накладеного згідно з постановою про арешт коштів боржника від 03.04.2020 у ВП№61720640 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Суд відхиляє клопотання приватного виконавця, оскільки предметом розгляду скарги є можливі порушення, вчинені виконавцем при здійсненні виконавчого провадження, незалежно від того, усунуті вони станом на час розгляду скарги чи тривають.

Крім того, 13.11.2020 на адресу суду надійшли пояснення вх.№32749/20 Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по суті скарги, відповідно до яких виконавець просив відмовити у задоволенні скарги АТ «ДТЕК Західенерго». Зокрема, приватний виконавець зазначив, що стягувач у заяві від 03.04.2020 про примусове виконання рішення зазначив рахунки боржника, відкриті у банках, та з метою забезпечення виконання рішення просив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на вказаних рахунках. Як вбачається з листа-відповіді АТ «ПУМБ» від 116/2032/07БТ від 06.04.2020 банк прийняв спірну постанову про арешт коштів до виконання та відмовив у накладенні арешту лише на один рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який до того ж і не був вказаний виконавцем в оскаржуваній постанові. До АТ «Альфа-Банк» та АБ «Укргазбанк» постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2020 навіть не надсилалася у зв`язку з достатністю грошових коштів для погашення заборгованості на рахунках боржника в АТ «ПУМБ».

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 129-1 Конституції визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Стягувач у заяві від 03.04.2020 про примусове виконання рішення зазначив рахунки боржника, відкриті у банках, та з метою забезпечення виконання рішення просив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на вказаних рахунках. Копія вказаної заяви долучена до пояснень приватного виконавця.

На виконання ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 03.04.2020 у ВП№ 61720640.

З тексту даної постанови вбачається, що виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на повідомлених стягувачем рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частинами 1,3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відтак, суд погоджується з твердженнями приватного виконавця, що ним у своїй постанові заначено про недопустимість арешту коштів боржника, які знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання, а банк, у свою чергу, навіть при надходженні на виконання постанов про арешт коштів боржника, в якій вказані рахунки зі спеціальним режимом використання, зобов`язаний повідомляти виконавця про цільове призначення рахунків та відмовляти у виконанні подібних постанов.

Як вбачається з листа-відповіді АТ «ПУМБ» від 116/2032/07БТ від 06.04.2020 банк прийняв спірну постанову про арешт коштів до виконання та відмовив у накладенні арешту лише на один рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який до того ж і не був вказаний виконавцем в оскаржуваній постанові.

Як зазначив приватний виконавець, до АТ «Альфа-Банк» та АБ «Укргазбанк» постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2020 не надсилалася у зв`язку з достатністю грошових коштів для погашення заборгованості на рахунках боржника в АТ «ПУМБ».

06.04.2020 виконавче провадження № 617206640, відкрите на підставі наказу Господарського суду Львівської області № 914/38/20 від 24.03.2020 про стягнення грошових коштів з АТ «ДТЕК Західенерго» було завершено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 617206640.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови припинено чинність арешту коштів боржника, накладеного згідно з постановою приватного виконавця Ахметової Л.Е. про арешт коштів боржника від 03.04.2020 у ВП №61720640 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушень вимог законоавдства приватним виконавцем Ахметовою Л.Е. при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 у ВП№61720640.

Суд звертає увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи досліджені обставини з урахуванням доказів, поданих сторонами та приватним виконавцем, аналізуючи доводи учасників справи та приватного виконавця у їх сукупності на відповідність приписам Закону України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку, що оскаржувана постанова та дії приватного виконавця прийнята та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 340, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Львів на дії та рішення Приватного виконавця міста Києва Ахметової Ліни Едуардівни по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2020 ВП № 61720640.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в Західному апеляційному господарському суді в порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.11.2020 року.

Суддя Р.А. Кидисюк