ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/657/20

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/657/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Слинька Руслана Сергійовича, м. Васильків

до Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради «Васильківська районна центральна лікарня», м. Васильків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Васильківська районна рада, м. Васильків

про визнання продовженим договору оренди

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Слинько Руслан Сергійович (надалі-позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради «Васильківська районна центральна лікарня» (надалі-відповідач) про визнання продовженим договору оренди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на відмову балансоутримувача (орендодавця) орендованого позивачем приміщення на продовження терміну дії договору, у зв`язку з чим останній просить суд визнати продовженим Договір оренди № 94 від 01.11.2015 індивідуально визначеного нерухомого майна, а саме - частини нежитлового приміщення дитячої поліклініки, загальною площею 18 м.кв.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкрито провадження у справі № 911/657/20, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 18.05.2020.

18.05.2020 до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 230 від 05.05.2020 р. (вх. № 9452/20 від 18.05.2020) на позов, за змістом якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення, КНП Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня» зазначає, що 01.11.2015 між підприємством та ФОП Слиньком Р.С. було укладено Договір оренди № 94 строком на 24 місяці, а саме - до 31.10.2017, який, в подальшому, за мовчазної згоди сторін було пролонговано до 31.10.2019. Відповідач зазначає, що ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції від 10.04.1992), було передбачено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Як стверджує відповідач, ФОП Слинька Р.С. було повідомлено листами № 57 від 30.08.2019 та № 714 від 22.10.2019 про неможливість продовження строку дії договору у зв`язку з відсутністю наданої на це згоди власника орендованого майна, а саме - Васильківської районної ради.

Також, відповідач, посилаючись на п. 5.2 Статуту КНП Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня», наголошує, що підприємство не має права відчужувати або іншим способом розпоряджатись закріпленим за ним майном, що належить до основних фондів без попередньої згоди засновника, а отже, неможливість укладення нової або додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди № 94 від 01.11.2015 індивідуально визначеного нерухомого майна обумовлена обмеженістю прав відповідача щодо укладення такої угоди без згоди Васильківської районної ради. Окрім того, відповідач зазначає, що 03.10.2019 було внесено зміни до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до ч. 4 ст. 18 якого рішення про продовження договору оренди державного майна і рішення про відмову у такому продовженні приймаються орендодавцем. Також відповідач вказує, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято, якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні останнього до орендаря.

Ухвалою суду від 18.05.2020 підготовче засідання у справі № 911/657/20 було відкладено на 10.06.2020.

В підготовчому засіданні 10.06.2020 представником позивача заявлено усне клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Васильківську районну раду. В обґрунтування свого клопотання, позивач вказує на те, що власником майна, визначеного у спірному договорі є Васильківська районна рада, а отже прийняте у справі рішення впливатиме на права або обов`язки останнього.

Ухвалою суду від 10.06.2020 підготовче засідання у справі № 911/657/20 було відкладено на 24.06.2020; залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Васильківську районну раду.

12.06.2020 до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь б/н від 11.06.2020 (вх. № 11644/20 від 12.06.2020) на відзив. Так, позивач зазначає про те, що на виконання рішення Васильківської районної ради про визнання позивача переможцем конкурсу, 01.11.2015 між останнім та відповідачем було укладено Договір оренди № 94, термін дії якого (з урахуванням продовження строку дії договору) становив до 31.10.2019. Позивач вказує, що ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції від 10.04.1992), було передбачено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, мав переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі, якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Однак, як стверджує ФОП Слинько Р.С., оскільки ні відповідач, ні третя особа не повідомляли, що останні мають намір використовувати майно для власних потреб, а термін, встановлений законом для такого повідомлення, закінчився 31.07.2019, то, відповідно, у позивача виникло право на продовження договору оренди, як у орендаря, який належним чином виконував свої обов`язки, на той самий строк (24 місяці), тобто, до 31.10.2021.

Окрім того, позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», наголошує, що в місячний термін після закінчення дії договору, а саме - з 31.10.2019 по 30.11.2019, КНП Васильківська районна рада «Васильківська центральна районна лікарня» та Васильківська районна рада не надіслали заяву про припинення договору або зміну його умов, що, в свою чергу, на думку позивача, також є підставою вважати Договір оренди № 94 від 01.11.2015 індивідуально визначеного нерухомого майна продовженим до 31.10.2021.

В судовому засіданні 24.06.2020 було оголошено перерву в підготовчому засіданні на 03.08.2020.

06.07.2020 до господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення № 318 від 30.06.2020 (вх. № 13602/20 від 06.07.2020 р.) на відповідь на відзив, за змістом якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що листами № 574 від 30.08.2019 та № 714 від 22.10.2019 позивача було повідомлено про неможливість продовження строку дії договору у зв`язку з відсутністю наданої на це згоди власника орендованого майна, а саме - Васильківської районної ради, а отже, вимоги щодо своєчасності повідомлення сторони про припинення правовідносин відповідачем було дотримано. Також відповідач наголошує, що станом на даний час останній повертає сплачені позивачем в якості орендної плати кошти, а відповідні рахунки, в тому числі - за комунальні послуги, КНП Васильківською районною радою «Васильківська центральна районна лікарня» ФОП Слиньку Р.С. не виставляються.

Ухвалою суду від 03.08.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/657/20, справу призначено до розгляду по суті на 02.09.2020.

В судовому засіданні 02.09.2020 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 30.09.2020. Проте, у зв`язку із перебування судді Христенко О.О. на лікарняному судове засідання у справі № 911/657/20 не відбулось.

Ухвалою суду від 20.10.2020 судове засідання з розгляду справи № 911/657/20 по суті призначено 11.11.2020.

В судове засідання 11.11.2020 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про врчуення поштового відправлення; відповідач або його представник в судове засідання 11.11.2020 не з`явився, однак 11.11.2020 на електронну адресу суду від представника надійшла заява (вх. № 24818/20) про неможливість його прибуття в судове засідання; представник третьої особи жодного разу в засідання суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, проте як останній належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення третій особі рекомендованих відправлень, письмових пояснень по суті спору, який підлягає розгляду, від третьої особи не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Васильківської районної ради Київської області № 768-42-VI від 03.09.2015 «Про передачу (подовження) в оренду майна, що належить до спільної власності територіальної громади» було передано в оренду Фізичній особі-підприємцю Слиньку Руслану Сергійовичу нерухоме майно, що належить до спільної власності територіальної громади, а саме - частину нежилого приміщення дитячої поліклініки Васильківської ЦРЛ, площею 18,0 кв.м, що знаходиться в місті Василькові Київської області по вулиці Декабристів, 87.

01.11.2015 між Васильківською центральною районною лікарнею (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Слиньком Русланом Сергійовичем (орендар) було укладено Договір оренди № 94 індивідуально визначеного нерухомого майна, відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме - частину нежилого приміщення дитячої поліклініки, розташоване за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 87 (хол поліклініки), загальною площею 18,0 кв.м.

Згідно з п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

У відповідності з п. 2.2 договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу).

Орендна плата перераховується щомісячно на поточний рахунок орендодавця не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 5.6 договору орендар зобов`язується в разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Цей договір укладений строком на 24 місяці, і діє з 01.11.2015 до 31.10.2017 включно, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання ним своїх зобов`язань (п. 10.1 договору).

Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом 1 місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3 договору).

Згідно з п. 10.6 договору реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем.

У відповідності з п. 10.7 договору чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; взаємної згоди сторін на його дострокове припинення; за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Як слідує з позову, після закінчення терміну дії даного договору (31.10.2017), позивач продовжував користуватися майном та сплачувати орендну плату, відповідач та третя особа жодними діями не висловлювали намірів припиняти орендні відносини та продовжували отримувати орендну плату і не повідомляли позивача про наміри використовувати приміщення, яке передано в оренду, для власних потреб. Таким чином, в силу вимог ст.ст. 3, 5, 7, 9, 15, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 284, 285 Господарського кодексу України та ст.ст. 764, 770 Цивільного кодексу України, сторони договору оренди, за мовчазною згодою, визнали даний договір продовженим на той самий період, на який він укладався та на тих самих умовах, тобто до 31.10.2019.

Зазначена обставина учасниками справи не заперечувалася.

Комунальне некомерційне підприємство Васильківської районної ради листом № 574 від 30.08.2019 повідомило ФОП Слинька Р.С. про те, що договір оренди не може бути в подальшому пролонгований, вказавши в якості підстави ту обставину, що сторону договору оренди - Васильківську центральну районну лікарню було реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня». Також у вказаному листі було зазначено про те, що оскільки КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» не є стороною договору, його пролонгація не допускається, у зв`язку з чим орендодавець пропонував у 20-денний строк зупинити господарську діяльність в орендованому приміщенні та звільнити останнє, або вирішити питання про укладення нового договору оренди нежитлового приміщення.

ФОП Слинько Р.С. у відповідь на лист № 574 від 30.08.2019 надіслав на адресу КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» лист б/н від 17.09.2019 з проханням продовжити термін дії Договору оренди № 94 від 01.11.2015 до 31.10.2021. При цьому позивач у вказаному листі повідомляв відповідача про те, що строк, передбачений ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» щодо повідомлення власника про намір використовувати майно для власних потреб, минув, і що Васильківська районна рада Київської області такого повідомлення за 3 місяці до закінчення договору оренди не надсилала та у створеного КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» відсутні повноваження, передбачені ст. 9 Закону, на ініціативу укладання нового договору оренди на вказане майно з іншими особами, з огляду на що КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» не має права не передати пропозицію ФОП Слинька Р.С. власнику майна - Васильківській районній раді Київської області.

Окрім того, ФОП Слинько Р.С. звертався до голови Васильківської районної ради із заявою б/н від 02.10.2019, відповідно до якої позивач просив винести на чергову сесію Васильківської районної ради Київської області його заяву та внести зміни до рішення № 768-42-VI від 03.09.2015 щодо продовження оренди та постійного користування приміщенням за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 87, для розміщення аптечного пункту в приміщенні дитячої поліклініки Васильківської ЦРЛ, площею 18 кв.м.

КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» було надіслано на адресу ФОП Слинька Р.С. лист № 714 від 22.10.2019, відповідно до якого відповідач повідомляв позивача про те, що Договір оренди № 94 від 01.11.2015 пролонгуватися не буде, а для того, щоб мати можливість продовжувати свою підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні потрібно укласти новий договір оренди, який має погоджуватися Васильківською районною радою.

У відповідь на лист № 714 від 22.10.2019 ФОП Слинько Р.С. надіслав на адресу КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» лист б/н від 05.11.2019, за яким позивач зазначав, що листи щодо відмови в пролонгації договору оренди без будь-якого погодження такої дії з власником майна, який не виказував наміру використовувати майно для власних потреб, є порушенням статей 5 та 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Звертаючись до суду, позивач вказує, що між сторонами виник спір щодо внесення змін до договору, а саме - щодо продовження строку його дії, у зв`язку з чим ФОП Слинько Р.С. просить суд визнати продовженим до 31.10.2021 Договір оренди № 94 від 01.11.2015 індивідуально визначеного нерухомого майна - частини нежитлового приміщення дитячої поліклініки, розташованого за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 87, загальною площею 18,0 кв.м, укладений з ФОП Слиньком Р.С.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо відсутності у даному випадку підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених Законом, а також з угод, не передбачених Законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.

За приписами ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (тут і далі за текстом - у редакції Закону від 10.04.1992, зі змінами та доповненнями станом на час виникнення та існування спірних правовідносин) орендодавцями є, зокрема, органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до частини 4 статті 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як слідує з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку із закінченням строку дії Договору оренди комунального майна № 94 від 01.11.2015 та бажанням позивача продовжити його дію.

Відповідач, вважаючи договір оренди припиненим внаслідок закінчення строку його дії, в обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначав про те, що листами № 574 від 30.08.2019 та № 714 від 22.10.2019 позивача було повідомлено про неможливість продовження строку дії договору у зв`язку з відсутністю наданої на це згоди власника орендованого майна, а саме - Васильківської районної ради, а отже, вимоги щодо своєчасності повідомлення сторони про припинення правовідносин відповідачем, на його думку, було дотримано.

У відповідності зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Слід відзначити, що норма ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не вказує на те, що відповідне повідомлення про припинення чи зміну договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку мають зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 914/433/16, від 09.04.2019 у справі № 904/3415/18, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 03.04.2019 у справі № 911/928/18, від 08.04.2020 у справі № 915/1124/18.

Поряд з цим, відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Судом встановлено, що Договір оренди № 94 індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.11.2015 було укладено строком на 24 місяці. Отже, діяв зазначений договір з 01.11.2015 до 31.10.2017 включно, про що вказано і безпосередньо у п. 10.1 договору.

При цьому, за умовами пункту 10.7 укладеного сторонами договору його чинність припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Як слідує з матеріалів справи, після закінчення терміну дії даного договору (31.10.2017), позивач продовжував користуватися майном та сплачувати орендну плату, відповідач та третя особа жодними діями не висловлювали намірів припиняти орендні відносини та жодним чином не повідомляли позивача про будь-які наміри використовувати приміщення, яке передано в оренду, для власних потреб.

Статтею 764 ЦК України передбачено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, а відповідно до наведеної вище ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведені норми законодавства визначають можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення може мати прояв у «мовчазній згоді» і у такому випадку орендар у силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відтак, у 2017 році дія Договору оренди № 94 індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.11.2015 була продовжена на той самий строк і на тих саме умовах до 31.10.2019.

У подальшому, ФОП Слинько Р.С. звертався до КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ» з листом б/н від 17.09.2019 р., відповідно до якого підприємець просив продовжити термін дії Договору оренди № 94 від 01.11.2015 до 31.10.2021.

Також ФОП Слинько Р.С. звертався до голови Васильківської районної ради із заявою б/н від 02.10.2019, за якою просив винести на чергову сесію Васильківської районної ради Київської області його заяву та внести зміни до рішення № 768-42-VI від 03.09.2015 щодо продовження оренди та постійного користування приміщенням за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 87, дитяча поліклініка, площею 18,0 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що власником нежитлового приміщення за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 87, є Васильківська районна рада Київської області, яка має право на розпорядження зазначеним вище майном від імені відповідної територіальної громади.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Суд констатує, що будь-яких доказів прийняття Васильківською районною радою Київської області у 2019 році рішення про продовження строку дії Договору оренди № 94 від 01.11.2015 до матеріалів справи не надано.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, орендодавцем за Договором оренди № 94 від 01.11.2015 виступив балансоутримувач - Васильківська центральна районна лікарня, яка в подальшому була реорганізована у КНП Васильківської районної ради «Васильківська ЦРЛ».

Пунктом 10.6 договору оренди сторони встановили, що реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем.

Наведена умова договору відповідає приписам ч.ч. 4, 5 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за якими передбачено, що умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди.

Згідно з п. 1.2 Статуту КНП Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня» підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків закладу Васильківської центральної районної лікарні.

Засновником та власником підприємства є територіальні громади Васильківського району Київської області в особі Васильківської районної ради Київської області (п. 1.4 Статуту).

При цьому, підприємство не має право відчужувати або іншим способом розпоряджатись закріпленим за ним майном, що належить до основних фондів, без попередньої згоди засновника. Підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно третім особам (юридичним чи фізичним особам) крім випадків, прямо передбачених законодавством. Усі питання, які стосуються відмови від права на земельну ділянку, що знаходиться на балансі підприємства або її відчуження, вирішуються виключно засновником (п. 5.2 Статуту).

Отже, з урахуванням зазначеного вище, зміна балансоутримувача спірного комунального майна не тягне припинення відносин оренди.

Поряд з цим, суд враховує, що відповідач не має права розпоряджатись закріпленим за ним майном, що належить до основних фондів, без попередньої згоди засновника.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем листами № 574 від 30.08.2019 та № 714 від 22.10.2019 було повідомлено ФОП Слинька Р.С. про неможливість продовження строку дії договору, зокрема, й у зв`язку з відсутністю наданої на це згоди власника орендованого майна, а саме - Васильківської районної ради. Зазначені листи були отримані позивачем, і ця обставина останнім не заперечується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на момент закінчення строку дії Договору оренди № 94 індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.11.2015 були наявними заперечення зі сторони орендодавця щодо продовження терміну дії вказаного договору, викладені у вказаних вище листах орендодавця № 574 від 30.08.2019 та № 714 від 22.10.2019, у зв`язку з чим дія Договору оренди № 94 від 01.11.2015 припинилася, і передбачені законодавством підстави вважати його продовженим у даному випадку є відсутніми.

Також суд відхиляє посилання позивача та відповідача щодо повідомлення орендаря про використання майна для власних потреб власника, оскільки обов`язок власника письмово попередити орендаря про намір використовувати майно для власних потреб не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору встановлений у частині 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою передбачено переважне право орендаря, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, в той час як у даній справі предметом спору є визнання продовженим договору оренди, а не його укладення на новий термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у даній справі задоволенню не підлягають.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу (у тому числі щодо обставин прийняття та повернення/неповернення орендодавцем орендної плати) була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Фізичної особи-підприємця Слинько Руслана Сергійовича до Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня» про визнання продовженим договору оренди відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 23.11.2020.

Суддя О.О. Христенко