ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3920/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фермерського господарства "ЗАРЯ", 64132, Харківська область, Первомайський район, с. Червоне (село Красне), адреса для листування: : 64132, Харківська область, Первомайський район, с. Червоне (село Красне), вул. Молодіжна, буд. 10, ;

до відповідача 1 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61145, Харківська область, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, 2-ий під`їзд, 8, 9 поверхи, ;

до відповідача 2 Фізичної особа-підприємця Томка Андрія Івановича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ;

про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 12.12.2014

за участю представників учасників справи:

позивача - Гордейчук В.В., ордер серія ХВ №1395 000172 від 27.11.19;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

Суть спору:

Фермерське господарство "Заря" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Фізичної особа-підприємця Томка Андрія Івановича, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 12.12.2014р., укладений між орендодавцем - Головним управлінням Держземагенства у Харківській області (правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області) та орендарем - Томко Андрієм Івановичем, яким передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер №:16:000:0056), що розташована на території Красненської сільської ради, Первомайського району, Харківської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу на підставі Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485, передано у постійне користування земельну ділянку площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №53. Водночас, 04.07.2017 позивачем отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-017 від 04.07.2017р., з якого вбачається, що земельна ділянка, яка на підставі акту на право постійного користування землею серії Серії ХР 22-00-001485 раніше виділена Максак Івану Миколайовичу, 29.11.2013 р. на підставі проведеної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та рішення Управління Держземагенства у Первомайському районі Харківської області переведена до земель державної власності. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер - :16:000:0056 та згодом, 12.12.2014р., її було передано в оренду ОСОБА_1 для здійснення його господарської діяльності. Позивач вказує, що земельна ділянка, яка є об`єктом оренди з 1994 року перебуває в користуванні позивача і станом на момент подачі позову таке право є чинним, а тому передання такої земельної ділянки третім особам в оренду є незаконним і фактично є перешкодою в оформленні земельної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства та фактом не визнання права постійного користування Фермерського господарства «ЗАРЯ», у зв`язку з чим, останній звернувся до суду з позовом в порядку ст. 152 ЗК України про визнання недійною угоди про оренду землі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2019 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.12.2019 о 10:30.

24.12.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 проти задоволення позову заперечував. Так, у відзиві на позов відповідач зазначив, що земельна ділянка площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка надавалася ОСОБА_2 у постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-22-00-001485 входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га. розташованої на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер :16:000:0056 щодо якої між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 12.12.2014 року. Однак, в обґрунтування заперечення проти позову зазначив, що позивачем не здійснено переоформлення та реєстрацію права постійного користування земельної ділянки на підставі акту на право постійного користування землею серії ХР 22-00-001485, а тому відповідач не міг знати про використання даної земельної ділянки позивачем, окрім цього відповідач 1 зазначив,, що позивачем не доведено наявності порушеного права, у зв`язку з чим позов є безпідставним.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2019 зупинено провадження у справі № 922/3920/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/989/18.

23.06.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято рішення у справі №922/989/18, яке оприлюднено 20.07.2020.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2020 поновлено провадження по справі та призначено підготовче провадження по справі на 10.08.2020 о 11:00.

Протокольною ухвалою від 10.08.2020 відкладено підготовче провадження на 02.09.2020 о 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2020 встановлено порядок розгляду клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про закриття провадження по справі вих. №1451 від 07.08.2020 у підготовчому засіданні 02.09.2020 о 11:00.

Водночас, судове засідання по справі 02.09.2020 не відбулось у зв`язку з лікарняним судді Новікової Н.А..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання по справі на 05.10.2020 о 10:45.

Протокольною ухвалою від 05.10.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.10.2020 о 14:15.

У судовому засіданні 13.10.2020 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, та в обгрнутвання зазначив, що на підставі Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485, ОСОБА_2 передано у постійне користування земельну ділянку площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №53. 04.05.1998 р. останнім було зареєстровано Фермерське господарство «ЗАРЯ». Водночас, 04.07.2017 позивачем отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-017 від 04.07.2017р., з якого вбачається, що земельна ділянка, яка на підставі акту на право постійного користування землею серії Серії ХР 22-00-001485 раніше виділена ОСОБА_2 , 29.11.2013 р. на підставі проведеної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та рішення Управління Держземагенства у Первомайському районі Харківської області переведена до земель державної власності. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер - :16:000:0056 та згодом, 12.12.2014р., її було передано в оренду ОСОБА_1 для здійснення його господарської діяльності. Позивач вказує, що земельна ділянка, яка є об`єктом оренди з 1994 року перебуває в користуванні позивача і станом на момент подачі позову таке право є чинним, а тому передання такої земельної ділянки третім особам в оренду є незаконним і фактично є перешкодою в оформленні земельної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства та фактом не визнання права постійного користування Фермерського господарства «ЗАРЯ».

У зв`язку з відсутністю відповідача 1 судом коротко оголошено зміст відзиву відповідача 1, в якому останнім визнано обставини про те, що земельна ділянка площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка надавалася ОСОБА_2 у постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-22-00-001485 входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га. розташованої на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер :16:000:0056 щодо якої між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 12.12.2014 року. Крім цього, відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не вчинялось жодних дій щодо реєстрацій права постійного користування земельною ділянкою, а також не доведено наявності порушеного права.

Протокольною ухвалою від 13.10.2020 оголошено перерву у судовому засіданні по суті до 26.10.2020 та у зв`язку з необхідності заслуховування пояснень відповідача 1 щодо площі земельної ділянки, яка надана в оренду відповідачу 2, що вказані у наказі №2396-СГ та спірному договорі оренди, а тому визнано явку останнього обов`язковою.

У судовому засіданні 26.10.2020 відповідач 1 зазначив, що право постійного користування позивача згідно Державного акту на право постійного користування не було зареєстровано, а тому у відповідача 1 були відсутні відомості щодо точного місцезнаходження земельної ділянку площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, водночас, на підставі проведеної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та рішення Управління Держземагенства у Первомайському районі Харківської області переведена до земель державної власності. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер - :16:000:0056 та згодом, 12.12.2014р., її було передано в оренду ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою від 26.10.2020 за для надання можливості відповідачу 1 можливості надати пояснення щодо наказу оголошено перерву судового засідання до 04.11.2020 о 11:30.

26.10.2020 від позивача засобами електронного зв`язку було надано суду пояснення про місце розташування земельної ділянки згідно Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485 площею 20,06 га, в яких останній вказав на те, що дана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер - :16:000:0056, що безпосередньо визнається відповідачем 1 у відзиві на позов, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст. 75 ГПК України.

Водночас, судове засідання по справі 04.11.2020 не відбулось у зв`язку з відпусткою судді Новікової Н.А..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2020 призначено судове засідання по справі на 12.11.2020 о 11:30.

Водночас, відповідач 2 своїм конституційним правом на захист не скористався, відзиву на позов до суду не надавав, у судове засідання 12.11.2020 не з`явився, при цьому останнім, ще 11.11.2020 було подано клопотання про відкладення судового засідання по справі, як вказує представник відповідача 2 в останнього наявні ознаки гострого распіраторного захворювання, що унеможливлює прибуття в судове засідання.

Протокольною ухвалою від 12.11.2020 відмовлено відповідачу 2 в задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідачем 2 не надано доказів поважності причин неприбуття в судове засідання.

Відповідач 1 у судове засідання 12.11.2020 не з`явився, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подавав, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання по суті справи, оскільки був присутній у попередньому судовому засіданні, при цьому своїм правом на подання пояснень з окремого питання не скористався, у зв`язку з чим, суд враховуючи, що явка відповідача 1 в дане судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшов висновку, що неявка відповідача 1 не перешкоджатиме розгляду справи по суті.

Позивач у судовому засіданні 12.11.2020 позовні вимоги підтримав повністю та просив визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 12.12.2014р., укладений між орендодавцем - Головним управлінням Держземагенства у Харківській області (правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області) та орендарем - ОСОБА_1 , яким передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер №:16:000:0056), що розташована на території Красненської сільської ради, Первомайського району, Харківської області.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

14 квітня 1998 року ОСОБА_2 отримав Державний акт на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485, яким останньому, для ведення селянського (фермерського) господарства, передано у постійне користування земельну ділянку площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №53.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2009-XII «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції Закону від 23 липня 1993 року № 3312-XII, на момент створення ФГ «Заря»; втратив чинність 29 липня 2003 року - з моменту набрання чинності Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство») після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи

04.05.1998 р., ОСОБА_2 зареєстрував Фермерське господарство «ЗАРЯ», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Таким чином, суд констатує, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, оскільки у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18) та поставної Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №922/989/20 (провадження 12-205гс19).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи 12.12.2014 року на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області від 05.11.2014 №2936-СГ між відповідачем 1 та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Красненської сільської ради на території Первомайського району Харківської області (п. 1 договору).

Згідно п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер :16:000:0056) загальною площею 20,1037га., із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля)

Проте, як вказує позивач, в останнього є дійсне право користування земельною ділянкою площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка надавалася ОСОБА_2 у постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-22-00-001485, яка входить до складу земельної ділянки площею 20,1037га кадастровий номер :16:000:0056, а передання вказаної земельної в оренду в порушення вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України, відбулось без прийняття відповідачем 1 рішення про припинення права постійного користування Фермерського господарства «ЗАРЯ», а тому укладений договір оренди землі №б/н від 12.12.2014 суперечить вимогам земельного законодавства, а відтак на переконання позивача у відповідності до ст. 152 ЗК України, останній як дійсний землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Водночас заперечення відповідача зводяться до того, що так як позивачем не вчинялись дії щодо реєстрації права постійного користування, відповідачу 1 не було відомо про наявність такого права у позивача, а тому на переконання відповідача 1 позивачем не доведено наявність порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як вказує позивач, а також визнано відповідачем 1 у відзиві на позов та підтверджено у судовому засіданні по суті, земельна ділянка площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка надавалася ОСОБА_2 у постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-22-00-001485 входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га. розташованої на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер :16:000:0056 щодо якої між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 12.12.2014 року.

Як вбачається з оспорюваного договору оренди землі від 12.12.2014 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Красненської сільської ради на території Первомайського району Харківської області (п. 1 договору). Згідно п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер :16:000:0056) загальною площею 20,1037га., із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля). Вказаний договір укладено на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області від 05.11.2014 №2936-СГ.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2019 про витребування доказів, судом витребувано у відповідача 1, зокрема копію наказу №2936 від 05.11.2014.

На виконання вказаної ухвали суду відповідачем 1, 16.12.2019 надано наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області від 05.11.2014 №2936-СГ, який протокольною ухвалою від 26.12.2019 долучено до матеріалів справи.

Як вбачається з п.1 вказаного наказу, громадянину ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) , загальною площею 49,7223га із кадастровим номером :22:000:0060, яка розташована за межами населених пунктів Суданської сільської ради на території Первомайського району Харківської області для ведення фермерського господарства.

Виходячи з вищенаведеного суд зазначає про те, що не дивлячись на наявність посилання в оспорюваному договорі на наказ №2936-СГ, вказаний наказ на переконання суду не може бути підставою для укладення оспорюваного договору, оскільки згідно наказу відповідачу 2 надавалась в оренду зовсім інша земельна ділянка з іншою площею, кадастровим номером та місцезнаходженням, при цьому іншого наказу щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду відповідачем 1 суду не надавалось. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 не надано доказів дотримання процедури щодо передачі земель державної форми власності в оренду встановленої ст. 122, 123 ЗК України.

Водночас, суд констатує, що спір у справі виник внаслідок того, що відповідач 1 порушив право користування позивача земельною ділянкою площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка надавалася ОСОБА_2 у постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХР-22-00-001485, яка входить до складу земельної ділянки площею 20,1037га кадастровий номер :16:000:0056, діями щодо передання вказаної земельної ділянки у оренду та укладенням з відповідачем 2 відповідного договору, внаслідок чого позивач в порядку ст. 152 ЗК України і звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним укладеного договору.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція майна в розумінні ст. 1 Першого протоколу до конвенції має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть уважатися правом власності, а отже, і «майном».

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

При цьому, право землекористувача використовувати землі для ведення фермерського господарства, яке грунтується на підставі акту на постійне користування землею, становить "майно", яке підпадає під захист статті 1 Першого протоколу (рішення від 24 червня 2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. the United Kingdom), заява №44277/98, пункти 32*35).

Основною метою статті 1 Першого протоколу є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» в пп.25,26 Європейський суд, визнаючи порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції зазначив, що національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з точки зору доводів заявниці щодо порушення вимог Конституції України попри пряме посилання у кожній судовій інстанції, хоча ці доводи були специфічними, доречними та важливими.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності з вимогами п.1 ст.6, Протоколу №1 ст.14 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду, висловленої у справах «Рисовський проти України» та «Кривенький проти України» дано аналіз питанню власності в контексті ст.1 протоколу №1 Конвенції. З цих справ можна зробити висновок, що право користування землею розглядається з позиції поняття власності особи.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою є різновидом права користування землею, яке полягає у володінні та користуванні земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Крім цього, таке право, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем 1, на підставі Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485, позивачу передано у постійне користування земельну ділянку площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №53.

При цьому, як визнається відповідачем 1 вказана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га розташованої на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер :16:000:0056, яку згідно умов договору оренди землі передано в оренду відповідачу 2.

Як вбачається з матеріалів справи а саме: копій звітів посівних площ сільськогосподарських культур під урожай (форма №4-сг), позивачем фактично з 2015 по теперішній час використовується вказана земельна ділянка площею 20,06 га. що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області на підставі Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485. Вказані обставини також підтверджуються довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі Харківської області №21.20.05.03-427/0/2-15 від 20.02.2015 р. та листом ГУ Держгеокадастру в Харківській області №27-20-0.23,051-201/125 від 24.05.2017.

Таким чином, на підставі викладеного вбачається, що Фермерське господарство «ЗАРЯ» має дійсне право користування земельною ділянкою площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га кадастровий номер :16:000:0056.

Водночас, не дивлячись на наявність у позивача права постійного користування земельною ділянкою площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка входить до складу земельної ділянки площею 20,1037га кадастровий номер :16:000:0056, відповідачем 1, без дотримання процедури визначеної ст. 116, 122, 123 ЗК України, передано вказану земельну ділянку в оренду відповідачу 2, чим на переконання суду порушено права позивача, як добросовісного землекористувача.

Положеннями ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Підстави припинення права постійного користування передбачено положеннями ст.141 ЗК України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем 1, жодного рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою щодо Фермерського господарства «ЗАРЯ» не приймалося, а тому ГУ Держгеокадастру у Харківській області порушено вимоги ч.5 ст.116 ЗК України і безпідставно та неправомірно передано спірну земельну ділянку в оренду.

Згідно з положеннями ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ні порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання угоди недійсною.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЗК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приймаючи до уваги, що земельна ділянка площею 20,06 га, що розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області входить до складу земельної ділянки площею 20,1037 га кадастровий номер :16:000:0056, яка на підставі Державного акту на постійне користування землею Серії ХР 22-00-001485 по теперішній час перебуває в користуванні позивача, враховуючи, що відповідачем 1, не приймалось рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою щодо Фермерського господарства «ЗАРЯ», з огляду на недотримання відповідачем 1 процедури передання земельної ділянки в оренду, суд дійшов висновку про те, що договір оренди землі №б/н від 12.12.2014 укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Фізичною особою ОСОБА_1 , порушує права позивача, як добросовісного землекористувача, а також суперечить вимогам частини 5 ст. 116 ЗК України, що в розумінні ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання вказаного договору недійсним.

При цьому, доводи відповідача про те, що останній не здійснював жодних дій щодо реєстрації такого права, а тому його право припинене, суд оцінює критично, оскільки відповідно до п. 6 Перехідних Положень Земельного Кодексу України, (в редакції від 25.01.2001 року) громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону. При цьому розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен перевищувати розміру земельного податку.

Проте Конституційний Суд України Рішенням N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X «Перехід ні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Звідси громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

При цьому, доводи про те, що відповідач 1 не міг знати про існування такого права у позивача спростовується матеріалами справи, оскільки, як вбачається з довідки Управління Держземагенства у Первомайському районі Харківської області №21.20.05.03-427/0/2-15 від 20.02.2015 р. засновника Фермерського господарства «ЗАРЯ» повідомлено, що станом на 01.01.2015 р. в територіальних межах Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області за ОСОБА_2 в постійному користуванні нараховується 20,06 га земель, у тому числі ріллі - 20,06 га., окрім цього листом №27-20-0.23,051-201/125 від 24.05.2017 р. безпосередньо відповідач 1 повідомляв позивача про те, що у Державному фонді документації із землеустрою обліковується Державний акт на право постійного користування землею серії ХР 22-00-001485 виданий на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 20,06 га для ведення фермерського господарства, розташовану на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, а тому такі доводи відповідача 1 на переконання суду є юридично не спроможними.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №3_12 від 15.11.2019 на суму 1921,00грн., позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів порівно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 12.12.2014р., укладений між орендодавцем - Головним управлінням Держземагенства у Харківській області (правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області) та орендарем - ОСОБА_1 , яким передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер №:16:000:0056), що розташована на території Красненської сільської ради, Первомайського району, Харківської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Фермерського господарства "ЗАРЯ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 960,50грн.

Стягнути з Фізичної особа-підприємця Томка Андрія Івановича на користь Фермерського господарства "ЗАРЯ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 960,50грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Фермерське господарство "ЗАРЯ", 64132, Харківська область, Первомайський район, с. Червоне (село Красне), адреса для листування: : 64132, Харківська область, Первомайський район, с. Червоне (село Красне), вул. Молодіжна, буд. 10, ;

Відповідач 1 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 61145, Харківська область, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, 2-ий під`їзд, 8, 9 поверхи, ;

Відповідач 2 Фізична особа-підприємець Томко Андрій Іванович, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2020.

Суддя Н.А. Новікова