УХВАЛА

11.11.2020Справа № 910/9092/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у судовому засіданні матеріали

скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

на рішення та дії державного виконавця

у справі

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 200 518,34 грн,

Учасники справи: не з`явилися

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Ярмак О.М.) від 16.09.2019 у справі № 910/9092/19, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" 110 329 (сто десять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 30 коп. штрафу, 1654 (одну тисячу шістот п`ятдесят чотири) грн 94 коп витрат по сплаті судового збору.

11.08.2020 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

29.10.2020 через відділ діловодства суду надійшла скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення та дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи у зв`язку з лікарняним судді Ярмак О.М., вказана скарга була передана для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" строк для подання до суду скарги на рішення та дії державного виконавця, розгляд скарги призначено на 11.11.2020.

10.11.2020 на електронну пошту суду надійшли пояснення з додатками від Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В судове засідання 11.11.2020 представники учасників справи не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Разом з тим, в день судового засідання на електронну пошту суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливість забезпечити участь повноваженого представника в судове засідання через встановлення на території України карантину.

Розглянувши вказане клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки скаржник, у випадку неможливості з`явитися в судове засіданні, не позбавлений права на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст. 197 ГПК України, однак відповідне клопотання не заявив. При цьому, саме лише посилання на встановлення карантину на території України не обґрунтовує неможливість прибуття представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" до суду, оскільки транспортне сполучення у м. Київ та по Україні не обмежено.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, неявка в судове засідання представників сторін та державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою стягувача постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63193313 про примусове виконання наказу № 910/9092/19 від 11.08.2020 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" 110 329,30 грн штрафу та 1654,94 грн витрат по сплаті судового збору.

07.10.2020 в межах вказаного виконавчого провадження Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 123 558,66 грн.

Не погоджуючись з діями державного виконавця, відповідач звернувся до господарського суду зі скаргою, в якій просить:

1) визнати неправомірними дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2020 №63193313 та стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь АТ «ДТЕК Західенерго» 111984,24 грн.

2) скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2020 №63193313 на виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.08.2020 №910/9092/19.

3) зобов`язати Печерський районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити необхідні дії для повернення Акціонерному товариству «Українська залізниця» коштів в сумі 111984,24 грн, які стягнуті на користь АТ «ДТЕК Західенерго».

В обґрунтування скарги боржник зазначив, що ним було до відкриття виконавчого провадження №63193313 у добровільному порядку виконано рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі № 910/9092/19 шляхом сплати на рахунок Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" 119 984,24 грн згідно з платіжним дорученням №2238144 від 17.10.2019. Однак, Акціонерне товариство «Укрзалізниця» отримало постанову про відкриття ВП №63193313 (15.10.2020, 22.10.2020) вже після стягнення Печерським РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) коштів з боржника (кошти стягнуті 07.10.2020), що позбавило його можливості повідомити виконавця про те, що рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/9092/19 вже виконано в добровільному порядку 17.10.2019, що в свою чергу призвело до подвійної сплати коштів, а також неправомірного стягнення з АТ «Укрзалізниця» виконавчого збору в сумі 11198,42 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 376 грн.

Крім того, Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" встановлена заборона вчиняти виконавчі дії щодо Акціонерного товариства «Укрзалізниця», в тому числі, і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів з боржника.

Отже, на думку скаржника, виконавчі дії спрямовані на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 №910/9092/19, вчинені державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.10.2020 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2020 №63193313), а також стягнення коштів з регіональної філії Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» 07.10.2020 є незаконними, у оскільки боржником виконано в добровільному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі №910/9092/19, що підтверджується платіжним дорученням №2238144 від 17.10.2019.

Розглянувши подану скаргу, вивчивши подані докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

11.08.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі № 910/9092/19 суд видав наказ про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" 110 329,30 грн штрафу та 1654,94 грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі відповідних виконавчих документів, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У зв`язку з надходженням заяви стягувача, 05.10.2020 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63193313 про примусове виконання наказу № 910/9092/19 від 11.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд звертає увагу, що серед наявних у суду матеріалів відсутні такі, які б дозволяли встановити дату направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, за твердженнями скаржника, не спростованими відділом виконавчої служби, Акціонерне товариство "Українська залізниця" отримало вказану постанову 15.10.2020.

Разом з тим, суд зазначає, що обставини направлення та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та відсутність можливості повідомити про добровільне виконання судового рішення в будь-якому разі не впливають на об`єктивну необхідність відкриття виконавчого провадження та правильність прийнятого державним виконавцем рішення про його відкриття.

Суд зазначає, що, відкриваючи виконавче провадження № 63193313, державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. діяв на підставі поданої Акціонерним товариством "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" заяви про відкриття виконавчого провадження та в її межах, з дотримання встановленого ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» порядку.

При цьому, на момент відкриття виконавчого провадження наказ Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 у справі № 910/9092/19 був чинний та не був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, то після направлення постанови державний виконавець вправі розпочинати вчинення виконавчих дій. При цьому, примусове виконання рішення не ставиться у залежність від отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та не впливає на можливість державного виконавця здійснювати виконавчі дії щодо стягнення боргу.

Зважаючи на викладене, суд визнає неспроможними та відхиляє посилання скаржника на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження після стягнення грошових коштів з відповідача як на підставу визнання неправомірними дій державного виконавця щодо стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 111 984,24 грн.

З огляду на матеріали справи, у суду відсутні підстави вважати, що на момент відкриття або під час виконавчого провадження № 63193313 державний виконавець знав чи міг знати про те, що рішення було виконано боржником у повному обсязі. Тим більше, що чинним законодавством не встановлено обов`язку державного виконавця встановлювати такі обставини перед відкриттям чи в ході виконавчого провадження.

За переконанням суду, у даному випадку відкриття виконавчого провадження швидше свідчить про недобросовісність стягувача, який, будучи обізнаним про погашення заборгованості, звернувся про її повторне стягнення.

Водночас, щодо тверджень боржника про встановлену законом заборону на вчинення виконавчих дій щодо Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд зазначає таке.

Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Так, 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (далі - Закон України № 145-IX).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 145-IX забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

На день набрання чинності Законом України № 145-IX (20.10.2019) Акціонерне товариство "Українська залізниця" було включене до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", а відтак, на нього поширюється дія вказаного Закону.

Разом з тим в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.07.2020 у справі № 904/3535/19 викладено правову позицію, згідно з якою законодавцем в основу положення, визначеного пунктом 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 145-ІХ, покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур.

Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Законом №145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, грошові кошти.

З огляду на викладене, суд зазначає, що оскільки предметом стягнення у справі №910/9092/19 є саме грошові кошти,, то заборона вчинення виконавчих дій, встановлена Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", не поширюється на виконання судового рішення у вказаній справі.

Отже, посилання скаржника на вказану заборону вчинення виконавчих дій не можуть бути застосовані у даному випадку та відповідно слугувати підставою для задоволення будь-якої з вимог скарги.

Зважаючи на те, що суд не встановив недобросовісності чи незаконності дій державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час відкриття виконавчого провадження ВП № 63193313 та під час стягнення коштів з боржника, а також враховуючи, що виконавче провадження ВП № 63193313 закінчено відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.10.2020, задоволенню не підлягає також і вимога про зобов`язання Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити необхідні дії для повернення Акціонерному товариству «Українська залізниця» коштів в сумі 111984,24 грн, які стягнуті на користь АТ «ДТЕК Західенерго».

Суд зазначає, що скаржник не довів перед судом у встановленому законом порядку наявності у діях державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. у виконавчому провадженні ВП № 63193313 таких порушень, які б слугували підставою для задоволення поданої скарги.

Отже, за наведених обставин суд дійшов висновку, що скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення та дії державного виконавця у справі № 910/9092/19 задоволенню не підлягає.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 233-235, 339, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення та дії державного виконавця у справі № 910/9092/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 16.11.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко