ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року Справа № 904/3458/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Орєшкіної Е.В., Чус О.В.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/3458/20 (суддя Фещенко Ю.В., повне рішення складено 08.09.2020)

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Купель", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у сумі 89 168 грн 98 коп.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Купель" (надалі відповідач) та просило стягнути заборгованість з плати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 89 168 грн 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при відборі проб стічних вод підприємства відповідача було виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин та проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на суму 89 168,98 грн, який у добровільному порядку відповідачем не був оплачений. Позивач посилається на умови договору №13585 від 13.08.2015 та Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська №129 від 19.02.2015.

Відповідач відзив на позов не надавав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/3458/20 (суддя Фещенко Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції зазначив, що розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням ґрунтується на нормативно-правовому акті, який не підлягає застосуванню, оскільки набули чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення №316 від 01.12.2017.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про повне задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд зробив безпідставний висновок щодо втрати чинності Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська №129 від 19.02.2015, оскільки ні в тексті наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №316 від 01.12.2017, ні в самих Правилах №316 не зазначено про втрату чинності місцевими правилами приймання стічних вод. Вказані місцеві Правила втратили чинність тільки 10.09.2020 року на підставі рішення Дніпровської міської ради №908 від 01.09.2020 та позивач цілком правомірно користувався положеннями місцевих Правил для розрахунку плати за актом від 16.04.2018. Вказує на те, що суд зробив безпідставний висновок про те, що при визначенні гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин слід керуватися Правилами №316, оскільки вони мають вищу юридичну силу. У цих Правилах чітко зазначено, що ДК забруднюючих речовин визначені в них застосовуються у випадку відсутності місцевих Правил. Вважає, що суд безпідставно послався на постанову Верховного Суду від 28.08.2019 у справі №920/619/18, оскільки там були інші обставини справи, а саме місцеві Правила були скасовані відповідно до рішення суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Широбокової Л.П., (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, розгляд справи визначено проводити в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Подобєда І.М. по справі здійснено повторний автоматизований розподіл, за наслідками якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В., ухвалою від 23.11.2020 означена колегія прийняла справу до свого провадження.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість щодо неправильного застосування позивачем нормативно-правових актів.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та не оспорюється сторонами, між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (в подальшому перейменовано на КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради), як водоканалом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Купель", як абонентом, було укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №13585 від 13.08.2015 (надалі договір), відповідно до умов якого водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (надалі послуги), а абонент оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

У п. 2.2 договору встановлено, що місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в Акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток №1 до договору).

Об`єкти абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку №2 до договору (пункт 2.3. договору).

Відповідно до пункту 3.15. договору абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015 "Про затвердження правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться у додатку № 4 до договору.

Нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (пункт 3.16. договору).

Відповідно до пункту 3.19. договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксовано перевищення допустимої концентрації.

Відповідно до пункту 4.4. договору абонент зобов`язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірника актів - рахунків приймання наданих послуг.

У пункті 4.10. договору сторони визначили, що величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

Згідно з пунктом 3.18 договору для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі.

Відповідно до пункту 4.10. договору величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37; така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

У пунктах 7.2.5., 7.2.8. договору сторони погодили, що абонент зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності в них відповідного посвідчення, для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях абонента. Не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

Відповідно до п. 9.1. договору договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 13.08.2018, а в частині їх оплати - до повного виконання; з моменту набуття чинності договору будь-які діючі до моменту договору, угоди, що укладені сторонами з правовідносин, що регулюються договором, втрачають чинність крім зобов`язань абонента з оплати.

16.04.2018 року представниками Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради в присутності представника відповідача було здійснено відбір разових проб стічних вод підприємства з метою контролю їх складу та якості згідно з пунктом 7.11. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпро №129 від 19.02.2015 за адресою ТОВ "Купель", проспект Слобожанський, 44а, про що складено акт відбору проб стічних вод. Будь-яких зауважень з боку представника абонента (відповідача) акт від 16.04.2018 не містить.

Лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств КП "Дніпроводоканал" в період з 16.04. по 22.04.2018 були проведені вимірювання концентрації (ДК) в зазначених пробах та встановлено перевищення по завислим речовинам, сухому залишку, сульфатам, азоту амонійному, залізу, БСК, ортофосфатам, АПАР, про що складено протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод.

На підставі цього протоколу позивачем проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за січень, березень, квітень 2018 року з посиланням на розділ 8 Правил №129 на загальну суму 89 168,97 грн з ПДВ. Розрахунок та рахунок на оплату №56831 від 30.06.2018 були направлені відповідачу разом з листом №5992/2414 від 14.06.2018.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору щодо оплати плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в добровільному порядку, позивач звернувся з цим позовом про стягнення 89 168,97 грн, що і є предметом спору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що між сторонами склалися відносини з надання послуг по водопостачанню та водовідведенню, які регулюються умовами укладеного договору, нормами Цивільного кодексу України, Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", а також спеціальними підзаконними нормативними актами, зокрема, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (Правила №37), Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила №129), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів тощо (про що зазначено у преамбулі договору), Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №316 від 01.12.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.01.2018 за №56/31508.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно з підпунктами 3, 5 пункту 1 розділу II Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення № 316 від 01.12.2017 (надалі - Правила №316) виробники повинні, зокрема:

- контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами;

- у разі виявлення порушень споживачами умов скидання стічних вод, вимог цих Правил, місцевих правил приймання та умов укладеного з виробником договору, вимагати їх усунення в установлені виробником строки та вживати заходів впливу, передбачених договором, цими Правилами та місцевими правилами приймання.

А споживачі в свою чергу зобов`язані, зокрема дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання.

Відповідно до п. 4, 5 Правил №316 на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів. Виробники встановлюють кожному конкретному споживачу вимоги до скиду стічних вод до системи централізованого водовідведення на підставі вимог цих Правил, а також місцевих правил приймання.

З огляду на вище наведені положення Правил №316 апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що ні в тексті наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №316 від 01.12.2017, ні в самих Правилах №316 не зазначено про втрату чинності місцевими правилами приймання стічних вод. Навпаки, зазначено, що визначення ДК забруднюючих речовин проводиться саме в місцевих Правилах приймання стічних вод, а також може здійснюватися в договорах відносно конкретного абонента.

Суд не навів, в чому саме Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила №129) не відповідають положенням Правил №316, а посилання суду на невідповідність встановлених ДК забруднюючих речовин Правилам №316 є безпідставним, оскільки такі показники для певних регіонів встановлюються саме в місцевих правилах.

Матеріали справи не містять доказів щодо скасування чи визнання недійсними Правил №129 на час здійснення спірного відбирання проб.

Втім, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до умов договору (п.3.15) допустимі концентрації шкідливих речовин узгоджуються сторонами шляхом укладання додатку №4 до договору.

Позивачем не надано вказаного додатку до позовної заяви, як і інших додатків, а також витягу із Правил №129, які є підставою доведення перевищення ДК у відібраних пробах.

Також позовна заява не містить обґрунтування застосування нарахування плати за три місяці - лютий, березень, квітень 2018 року.

Відповідно до умов договору п.3.19 плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксовано перевищення допустимої концентрації. Вказані положення містяться і в п. 8.6. Правил №129. Та тільки в разі повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин плата може бути нарахована за три місяці.

Позивачем не доведено повторності порушення позивачем ДК забруднюючих речовин, як зазначено вище, таких обґрунтувань не містить позовна заява та в справі відсутні будь-які докази на підтвердження цих обставин.

Також апеляційний суд зазначає, що позивачем не доведено і інших складових, використаних в розрахунку величини спірної плати, як-то обсяги скинутих стічних вод протягом квітня 2018 року, норматив плати за очищення, що унеможливлює здійснення перевірки правильності нарахування, зокрема і за місяць, в якому було виявлено порушення.

За таких обставин, в позові слід відмовити саме за недоведеністю позивачем своїх позовних вимог.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскільки місцевий господарський суд прийняв по суті правомірне рішення, то підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, ст. 275, 276, 282, 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/3458/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/3458/20 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта - Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна