ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/342/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Станкова І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача - Іскров К.М. (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне»

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.09.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетафім Україна»

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне»

про стягнення 216 808, 50 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2020 року ТОВ «Нетафім Україна» (далі Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» (далі Господарство, відповідач), в якому просило стягнути заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 216 808, 50 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.09.2020 позов задоволено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач неналежним чином виконав умови укладеного між сторонами договору, а саме за фактично отриманий товар не розрахувався у визначений договором строк, у зв`язку з чим на момент розгляду справи за ним рахується заборгованість у сумі 216 808, 50 грн.

Крім цього, суд першої інстанції відмовив відповідачу у розстрочені заборгованості за рішенням, оскільки суд дійшов висновку про відсутність особливого характеру та винятковості обставин, на які посилається відповідач, як такі, що можуть ускладнити або виключити виконання рішення.

Також, господарський суд відмовив позивачу у задоволенні вимог про стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, у зв`язку з неможливістю визначення вартості адвокатських послуг.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Господарство звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення, прийняти нове рішення, яким змінити його резолютивну частину та вказати про надання розстрочки виконання судового рішення шляхом сплати 216 808, 50 грн. п`ятьма платежами: 1). 50 000, 00 грн., 2). 50 000, 00 грн., 3). 50 000, 00 грн., 4). 50 000, 00 грн., 5). 16 808, 50 грн. до останнього календарного дня кожного місяця починаючи з місяця набрання чинності судового рішення по даній справі.

В апеляційній скарзі Господарство зазначило, що не заперечує, щодо розміру заборгованості та щодо обов`язковості її сплати. Також, апелянт погоджується з висновком суду щодо відмови у задоволені вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу. Єдине з чим, відповідач не погоджується в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, це з неповним з`ясуванням обставин по справі та надання їм належної оцінки в частині розстрочення виконання судового рішення.

Так, апелянт просить апеляційний суд звернути увагу, на матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача. Відповідно до звіту про фінансовий результат за 2019 рік Господарство має чистий збиток 23 900 тис. грн., натомість за показниками фінансової звітності позивача за 2019 рік, чистий прибуток останнього склав 5 700 5800 тис. грн.. Отже, поступове виконання рішення суду у даній справі відповідачем не зашкодить майновим інтересам позивача. Крім цього, відповідач зазначив, що між сторонами існував ще один договір, за яким відповідач свої зобов`язання щодо оплати продукції повністю виконав.

Крім цього, скаржник зазначає, що за останні два роки підприємства сільгоспвиробники Одеської області до яких також належить відповідач несуть значні збитки, які передусім виникають як різниця витрат які вкладенні в отримання врожаю та результату у вигляді його втрати або збирання в незначних обсягах.

10.11.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляцій скаргу, в якому останній зазначає про те, що скарга необґрунтована, обставини зазначені відповідачем не носять особливий і винятковий характер в розумінні ст. 331 ГПК України, а лише свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами ст. 42 ГК України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю. Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, також, останній не повідомляв позивача про виникнення форс-мажорних обставин. У зв`язку з викладеним, позивач просив апеляційну скаргу Господарства залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

20.11.2020 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на відзив, в яких останній зазначає про те, що позивачем не спростовано жодної обставини, які відповідач зазначив в обґрунтування свого скрутного фінансового становища, яке викликано певними фактами, докази яких було додано.

Представник позивача в судове засідання 25.11.2020 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Проте, така неявка представника позивача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача надав пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити останню.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2019 року між Товариством (продавець) та Господарством (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №23 05 2019, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти товар у власність від продавця та сплатити ціну товару на умовах цього договору. Повний перелік товару наведений у специфікації товару, яка є додатком 1 до цього договору, який, в свою чергу, є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 3.1 договору, вартість товару на дату підписання цього договору становить 372 808,50 грн.

На виконання умов договору позивачем 18.06.2019 було передано відповідачу товар на загальну суму 372 808,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №635 та товарно-транспортною накладною №Р635 (т. 1, а.с. 50-51).

Проте, відповідач за поставлений товар розрахувався з позивачем частково в сумі 156 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №3141 від 14.06.2019 на суму 146 000,00 грн. та № 3181 від 18.07.2019 на суму 10 000,00 грн.

Відтак, сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 216 808,50 грн. (372 808,50 грн. сума поставленого товару 156 000,00 грн. сума сплаченого відповідачем), що не заперечується відповідачем.

Щодо доводів апеляційної скарги, стосовно наявності обставин для розстрочення заборгованості за рішенням суду у даній справі, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 238 ГПК України суд у разі необхідності, у резолютивній частині рішення вказує про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно зі ст. 239 ГПК України суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судова колегія з огляду на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані докази та обставини справи в їх сукупності, враховуючи:

- важкий фінансовий стан Господарства та наявність конкретних та об`єктивних обставин, що унеможливлюють сплату одночасно всієї суми заборгованості, на підтвердження чого заявник подав суду Баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2019 року, з якого вбачається, що кредиторська заборгованість відповідача становить 16 798 тис. грн., заборгованість перед бюджетом складає 3 264 тис. грн., заборгованість по заробітній платі 3 635 тис. грн., Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний довід) за 2019 рік, з якого вбачається, що відповідач має чистий збиток 23 900 тис грн.;

- що відсутнє умисне невиконання відповідачем зобов`язань за Договором, заборгованість за яким стала предметом спору у даній справі підтверджується обставинами неврожаю за період 2019 2020 роки, на підтвердження чого заявник надав суду акт по обстеженню посівів сільськогосподарських культур, постраждалих від засухи в сільськогосподарському підприємстві СВК «Криничне» від 04.05.2020, з якого вбачається, що відповідач втратив посіви озимих на площі 1489 га з 1800 га засіяних;

- що відповідач наявність обов`язку перед позивачем визнає та не ухиляється від сплати за поставлений товар, -

дійшла висновку про наявність підстав, передбачених ст. 331 ГПК України, для відстрочення виконання рішення суду п`ятьма платежами, кожний платіж відповідач сплачує позивачу до останнього календарного дня кожного місяця починаючи з місяця набрання чинності судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наведених правових норм, не надав належної правової оцінки поясненням відповідача, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягають зміні, з доповненням його резолютивної частини абзацом щодо надання відповідачу розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 ГПК України,

колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 07.09.2020 року змінити, резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетафім Україна» задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетафім Україна» заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 216 808, 50 грн. та 3 252,13 грн. судового збору.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 07.09.2020 року шляхом сплати 216 808, 50 грн. п`ятьма платежами:

1). 50 000, 00 грн.,

2). 50 000, 00 грн.,

3). 50 000, 00 грн.,

4). 50 000, 00 грн.,

5). 16 808, 50 грн. до останнього календарного дня кожного місяця починаючи з місяця набрання чинності судового рішення у справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетафім Україна» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» 4 878,19 грн. судового збору за подану та розглянуту апеляційну скаргу.

Видачу наказів на виконання даної постанови з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.11.2020.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.