ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. Справа№ 910/10554/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 28.10.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської області

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.06.2019 (повний текст рішення підписано 07.08.2019)

у справі №910/10554/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області

до 1. Київської обласної ради,

2. Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське"

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Гнідинська сільська рада Бориспільського району Київської області

2. Фермерське господарство "Сонячне"

3. Фермерське господарство "Простоквашино-2012"

про визнання незаконним і скасування рішення та визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної ради, Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" про:

- визнання рішення Київської обласної ради від 28.11.2013 № 716-35-VI незаконним і скасування в частині передачі мисливських угідь площею 976,6 га в адміністративних межах Гнідинської сільської ради земель у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське";

- визнання недійсним укладеного між Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" договору від 17.12.2013 про умови ведення мисливського господарства.

За твердженням прокурора, мисливські угіддя площею 976,6 га, які надані у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" накладаються на земельні ділянки №:04:006:0663 (власник - Кондратенко Віктор Іванович та №:04:006:0035 (власник - Фермерське господарство "Сонячне" (кадастровий номер), що підтверджується листами зазначених землевласників.

Крім того рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 23.05.2013 № 360-25-VI надавалося погодження ТОВ "МГ "Київське" на користування мисливськими угіддями площею 976,6 га терміном на 15 років в адміністративних межах Гнідинської сільської ради.

Разом з тим рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.06.2013 № 393-26-VI попереднє рішення від 23.05.2013 № 360-25-VI скасовано.

Прокурор вважає, що рішення Київської обласної ради від 28.11.2013 № 716-35-VI та договір від 17.12.2013 порушують публічний порядок та інтереси держави у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечення рівних прав усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, використання та відтворення тваринного світу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 у справі № 910/10554/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2017 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України у своїй постанові вказав на такі обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор наголошував на тому, що мисливські угіддя площею 976,6 га, які надані у користування ТОВ "Мисливське господарство "Київське" накладаються на земельні ділянки, які використовуються для ведення фермерського господарства, що підтверджується лише листом Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 29.03.2016 № 34-4246вих16 та доданим до нього викопіюванням з ортофотоплану з нанесеними межами земельних ділянок.

Водночас, згадане викопіювання не містить дати станом на яку зроблена згадана схема. Наданий Держгеокадастром у Бориспільському районі Київської області перелік землекористувачів не містить ні дати, з якої у землекористувачів виникло право на землю, ні правового титулу, на якому здійснюється користування. Матеріали справи також не містять доказів накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ФГ "Сонячне" на земельну ділянку надану ТОВ "МГ "Київське" та що таке накладення мало місце станом на момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення договору оренди землі.

Також касаційний суд зазначив, що розглядаючи справу суди не з`ясували кількість землевласників (землекористувачів) Бориспільського району Київської області, у яких ТОВ "МГ "Київське" зобов`язано було отримати погодження у 2013 році, тобто станом на момент прийняття радою оскаржуваного прокурором рішення. Матеріали справи не містять ні правоустановлюючих документів осіб, погодження яких так і не було отримано товариством, та будь-яких доказів отримання згаданими особами прав на земельні ділянки до 2013 року.

Під час нового розгляду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" подало до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Вищезгадане клопотання обґрунтоване тим, що прокурор є посадовою особою органу державної влади, а справи, в яких він є позивачем підсудні окружним адміністративним судам.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання, про що постановив протокольну ухвалу від 01.03.2018, оскільки сам факт набуття прокурором статусу позивача не свідчить про публічний характер спору.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 відмовлено у позові.

Відмовляючи у позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не доведено належними і допустимими доказами факт накладення мисливських угідь, наданих оспорюваним рішенням Київської обласної ради Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" на землі Гнідинської сільської ради, ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Сонячне".

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор Київської області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 13.06.2019 та ухвалити нове рішення, яким позов першого заступника прокурора Київської області задовольнити. Судові витрати стягнуто з відповідача на рахунок прокуратури Київської області.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16. Клопотання обґрунтоване тим, що копію оскаржуваного рішення суду отримано скаржником 12.08.2019, про що свідчить відбиток печатки вхідної кореспонденції місцевої прокуратури.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права.

За твердженням прокурора, право на користування мисливськими угіддями може виникнути лише за наявності згоди всіх без виключення землевласників та землекористувачів, отриманої у встановленому законодавством порядку.

Втім на думку прокурора, при прийнятті оскаржуваного рішення Київської обласної ради від 28.11.2013 №716-35-VI не було отримано погоджень від трьох землевласників.

Короткий зміст відзиву відповідача-1 на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів викладених у апеляційній скарзі, відповідач-1 посилається на те, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства на момент ухвалення оспорюваного рішення надавалися у користування обласними радами за подання Дежлісагентства України, погодженим з обласними державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Таким чином, відповідач-1 вважає, що діюче на той час законодавство не покладало обов`язок на Київську обласну раду отримувати погодження з власниками або користувачами земельних ділянок, а також сільськими, селищними та міськими радами.

За таких обставин, відповідач-1 наголошує на тому, що після отримання подання Держлісагенство України Київська обласна рада діяла виключно в межах діючого на той момент законодавства.

Крім цього, відповідач-1 зазначає, що при наданні мисливських угідь у користування технічна документація не розробляється, тобто відсутні координати їх меж.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 апеляційну скаргу прокурора Київської області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 апеляційну скаргу прокурора Київської області на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

В передбачений законодавством строк до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов лист з оригіналом платіжного доручення №2350 від 02.09.2019 про сплату судового збору в сумі 4134 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 поновлено прокурору Київської області строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської області на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16. Зупинено провадження у справі №910/10554/16 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц; зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц та надати відповідні докази.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 поновлено апеляційне провадження у справі №910/10554/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 зупинено провадження у справі №910/10554/16 за апеляційною скаргою прокурора Київської області на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2019 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови; зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та надати відповідні докази (копію судового рішення).

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі №910/10554/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/10554/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської області на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І. Поновлено апеляційне провадження у справі №910/10554/16. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.10.2020.

В судове засідання, яке відбулося 28.10.2020 з`явилися прокурор та представник відповідача-3, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги прокурора Київської області.

Представники відповідачів-1,2 та третіх осіб-1,-2,-3 в судове засідання не з`явилися.

Від відповідача-1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі №910/10554/16, посилаючись на неможливість забезпечити явку представника Київської обласної ради в судове засідання, що зумовлено хворобою працівників відповідача-1, у тому числі працівника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління виконавчого апарату Київської обласної ради.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Однією з таких підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, визначено першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час та місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Колегія суддів вважає, що зазначені у клопотанні обставини не можуть бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач-1 не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що викладені у клопотанні обставини (хвороба представника відповідача-1) належними доказами не підтверджено, а тому причини неявки, викладені в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги визнаються судом неповажними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку відхилити клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі №91010554/16.

Крім цього, до суду від третьої особи-1 надійшов лист про розгляд апеляційної скарги без участі її представника.

Інші учасники справи про причину відсутності суду апеляційної інстанції не повідомили. Оскільки явка представників відповідача-2 та третіх осіб-2,-3 у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду та перебування апеляційної скарги прокурора Київської області у апеляційному провадженні тривалий час.

Колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідачів-1,-2 та третіх осіб-2,-3.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-3, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.11.2013 Київська обласна рада прийняла рішення № 716-35-VI "Про закріплення мисливських угідь на території Київської області", яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" терміном на 49 років надано у користування мисливські угіддя для ведення мисливського господарства площею 17966 га, у тому числі у межах Бориспільського району Київської області.

Додатком до рішення № 716-35-VI є опис меж мисливських угідь з півночі, зі сходу, з півдня, з заходу.

17.12.2013 Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" уклали договір про умови ведення мисливського господарства.

Рішення № 716-35-VI прийнято за результатами розгляду відповідного подання Державного агента лісових ресурсів України від 20.11.2013 № 03-01/6335-13, погодженим з Київською обласною державною адміністрацією 27.11.2013.

В пакеті документів, який надійшов до Київської обласної ради разом поданням Державного агентства лісових ресурсів України та погодження Київської обласної державної адміністрації, знаходились погодження землевласників та землекористувачів земельних ділянок, що входять до складу мисливських угідь. Серед цих документів є рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 23.05.2013 № 360-25-VI, яким надано погодження для подання до Київської обласної ради необхідного пакету документів на користування мисливськими угіддями площею 976,6 га на термін 15 років за Товариством з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське".

Станом на час подачі документів це рішення скасовано рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.06.2013 № 393-26-VI.

За інформацією управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області (лист від 29.03.2016 № 34-4246 вих16) мисливські угіддя Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" накладаються на земельні ділянки ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Сонячне".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 відмовлено у позові.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

З системного аналізу вказаної статті вбачається, що для ведення мисливського господарства необхідні погодження усіх власників або користувачів земельної ділянки, на яких знаходяться мисливські угіддя, які планується отримати у користування для ведення мисливського господарства.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач-3 погодив надання землі у користування для ведення мисливського господарства з власниками земель - Вишеньківською сільською радою (рішення від 04.06.2013 №778-35-VI "Про погодження користування мисливськими угіддями"), Процівською сільською радою (рішення від 25.04.2013 №278 "Про погодження користування мисливських угідь"), Гнідинською сільською радою (рішення від 23.05.2013 №360-25-VI Про розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське").

Разом з цим, судова колегія зауважує, що всі вищевказані рішення були зазначені в рішенні Бориспільської районної ради №302-22-VI "Про погодження надання у користування мисливських угідь для Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське".

Проте, в обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор наголошує на тому, що мисливські угіддя площею 976,6 га, які надані у користування відповідачу-3 накладаються на земельні ділянки, які використовуються для ведення фермерського господарства, що підтверджується лише листом Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 29.03.2016 №34-4246вих16 та доданим до нього викопіюванням з ортофотоплату з нанесеними межами земельних ділянок.

Колегія суддів зазначає, що вищезгаданий лист Держгеокадастру містить посилання на публічну кадастрову карту, яка не є документом, що посвідчує право користування землею, вона носить лише інформаційний характер. При цьому в ній є застереження про можливість розбіжностей її інформації про місце розташування ділянки з фактичним місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до Закону України "Про землеустрій" суб`єктами землеустрою є землевласники та землекористувачі. Землеустрій полягає у сукупності соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Чинним законодавством не передбачено при наданні мисливських угідь у користування розроблення технічної документації та здійснення землевпорядкування території. Користувач мисливських угідь не є землекористувачем, у зв`язку з чим при наданні таких мисливських угідь у користування не розробляються текстові і графічні матеріали.

Користувачі мисливських угідь забезпечують їх упорядкування протягом двох років з дня надання таких угідь у користування (ст. 28 Закону України "Про мисливське господарство та полювання"), яким встановлюються межі вищевказаних угідь, посилаючись на картографічні матеріали, виділяються відтворювальні ділянки та розподіляються місця єгерських обходів.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановити, чи накладаються межі земельних ділянок власників або користувачів на землі мисливських угідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" на підставі даних публічної кадастрової карти та довідок Держгеокадастру не вбачається можливим.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, у 2014 році Приватне підприємство "НВП Укрмисливрибпроект" здійснювало мисливське упорядкування угідь, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" (лист Приватного підприємства "НВП Укрмисливрибпроект" від 16.09.2016 № 48). За інформацією цього підприємства, земельні ділянки ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Сонячне" не входять до площ, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське".

Також 24.05.2018 суд першої інстанції призначав у справі судову земельно-технічну експертизу з метою з`ясування наступних питань:

- Чи накладаються мисливські угіддя загальною площею 17966,00 га, надані товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" у користування рішенням Київської обласної ради № 716-35-IV від 28.11.2013, невід`ємною частиною якого є додаток № 1 "Опис меж мисливських угідь ТОВ "Мисливське господарство "Київське" (площа 17966 га)", на земельні ділянки Фермерського господарства "Сонячне" (кадастровий номер :04:006:0035) та ОСОБА_1 (кадастровий номер :04:006:0663?;

- Чи співпадають координати мисливських угідь загальною площею 17966,00 га, наданих товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" у користування рішенням Київської обласної ради № 716-35-IV від 28.11.2013, невід`ємною частиною якого є додаток № 1 "Опис меж мисливських угідь ТОВ "Мисливське господарство "Київське" (площа 17966 га)" з координатами земельних ділянок фермерського господарства "Сонячне" (кадастровий номер :04:006:0035) та ОСОБА_1 (кадастровий номер :04:006:0663)?

Втім Товариство з обмеженою відповідальністю "Експертно-дослідна служба України" повернуло матеріали справи до суду з повідомленням № 372/03/2019 від 25.03.2019 про неможливість надання висновку судової земельної-технічної експертизи.

Із змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Враховуючи, що при наданні мисливських угідь у користування не розробляється технічна документація, тобто відсутні координати їх меж, лист від 29.03.2016 № 34-4246 вих16 управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області не є достатнім доказом накладення мисливських угідь ТОВ "Мисливське господарство "Київське" на земельні ділянки ОСОБА_1 та фермерського господарства "Сонячне".

Обов`язок доказування факту накладення, виходячи з приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, є обов`язком прокурора як позивача у справі. Останній інших доказів ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на недоведеність накладення мисливських угідь Товариством з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Київське" на землі Гнідинської сільської ради.

Інші доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав колегією суддів також не встановлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Київської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі №910/10554/16 - без змін.

Матеріали справи №910/10554/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.11.2020 (у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. на лікарняному).

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна