ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 справа № 914/2167/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю., розглянув справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ, м.Львів,

до відповідача: Львівської міської ради, м.Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

про стягнення 138250,80грн.

За участю представників: справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику представників сторін.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Швидкий світ, м.Львів звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, м.Львів про стягнення 138 250 грн. 80 коп.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.02.2016 року він є власником адміністративного корпусу під літерою А-3 за адресою: м.Львів, вулиця Конюшинна,4.

14.03.2018р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові Товариству з обмеженою відповідальністю Швидкий світ, м.Львів, видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 96 на реконструкцію адміністративного корпусу під літерою А-3 з переплануванням на вулиці Конюшинній,4 у місті Львові.

Позивач вказує на те, що в березні 2020р. роботи з реконструкції адміністративного корпусу під літерою А-3 по вулиці Конюшинній, 4 у місті Львові були завершені та ТзОВ «Швидкий світ» розпочато процес здачі зазначеного об`єкта в експлуатацію. Позивач вказує на те, що будівля під літерою А-3 до реконструкції вже була здана в експлуатацію.

Згідно з платіжним дорученням № 1518 від 09.04.2020р. ТзОВ «Швидкий світ» сплачено 138250,80грн. пайової участі при реконструкції адміністративного корпусу А-3 по вул.Конюшинна,4, за реквізитами, вказаними у листі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 2301-вих-28556 від 08.04.2020р.

Позивач вважає, що сплачені ним кошти в сумі 138250,80грн. є помилково сплаченими, оскільки реконструкція будівлі не передбачала забудови земельної ділянки, а тому він не був зобов`язаний сплачувати пайовий внесок.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, позовні вимоги не спростовув.

Третя особа у справі пояснень щодо позову суду не подала.

Заяви, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.08.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» залишено без руху.

15.09.2020р. позивачем подано суду документи, на виконання вимог ухвали суду від 31.08.2020р.

21.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент економічного розвитку Львівської міської ради.

Заяв про продовження процесуальних строків від сторін не надходило.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви та заявлені позивачем позовні вимоги, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування відсутності обов`язку у позивача сплати пайового внеску або спростування цієї обставини стороною, яка має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування у справі, зазначено ним у додатках до позовної заяви та заяви у справі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд визнає встановленими, з огляду на вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, такі обставини, що є предметом доказування у справі.

17.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель. Згідно з умовами цього Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Буд» продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» купило нерухоме майно: нежитлову будівлю під літ. «А-3» - адміністративний корпус, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Конюшинна, будинок 4, та складається в цілому з нежитлової будівлі літ. «А-3» - адміністративний корпус, загальною площею 1115,9 кв.м.

14.03.2018р. Інспекцією державною архітектурно-будівельного контролю у м.Львові видано ТзОВ «Швидкий світ» дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 96 на реконструкцію адміністративного корпусу під літ. «А-3» з переплануванням на вул.Конюшинній, 4 у м.Львові.

09.04.2020р. платіжним дорученням № 1518 позивачем сплачено 138250,80грн. пайової участі при реконструкції адміністративного корпусу А-3 по вул.Конюшинна,4, згідно з листом № 2301-вих-28556 від 08.04.2020р.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради листом № 2301-вих-43398 від 10.06.2020р., на заяву позивача про повернення помилково сплачених коштів від 06.05.2020р. за № 0605 повідомив ТОВ «Швидкий світ» про те, що інформація щодо коштів, сплачених замовником будівництва «реконструкції адміністративного корпусу під літ. «А-3» з переплануванням на вул.Конюшинній,4, вказана як пайова участь на розвиток інфраструктури м.Львова у п.12 акта готовності об`єкта до експлуатації від 15.04.2020р. та на підставі якого замовник будівництва отримав сертифікат. Тому, кошти сплачені ТОВ «Швидкий світ», як замовником будівництва, не можуть вважатися помилково сплаченими.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Пунктом 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019р. установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь). Розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом) для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м.Львова протягом 2020 року», протягом 2020р. замовники будівництва на земельній ділянці у м.Львові перераховують до міського бюджету м.Львова кошти для створення і розвитку інфраструктури м.Львова. Розмір пайової участі становить для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, селищ, міст.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 04.06.2014р. № 163 затвердило ДБН А.2.2.-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

За ДБН А.2.2.-3:2014 новим будівництвом є будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва.

Відповідно до положень цих ДБН А.2.2.-3:2014, реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

З вказаних правових норм вбачається, що законодавством передбачено обов`язок сплати внеску для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту лише для замовників будівництва на земельній ділянці. До таких осіб належать особи, які здійснюють діяльність з створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення (будинків, будівель, споруд, їх комплексів), а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудови зупинених об`єктів незавершеного будівництва. Проте випадки, коли внаслідок діяльності особи не змінюються зовнішні геометричні розміри фундаментів будинків, будівель, споруд, їх комплексів у плані, є реконструкцією цих об"єктів, а не будівництвом таких об"єктів на земельній ділянці.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові видано ТзОВ «Швидкий світ» дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 96 на реконструкцію адміністративного корпусу під літ. «А-3» з переплануванням на вул.Конюшинній, 4 у м.Львові.

Загальна площа приміщення, відповідно до відомостей технічних паспортів, змінилась після реконструкції з 1115,9 м2 на 1102 м2 . Вказане підтверджується копіями технічних паспортів від 30.11.2007р. та від 02.04.2020р.

Станом на дату отримання позивачем дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції адміністративного корпусу під літерою "А-3" з переплануванням питання сплати пайового внеску регулювалося ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка втратила чинність 17.10.2019р.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019р. по справі № 915/20/18 зроблено висновок про те, що у випадку встановлення судами обставин відсутності пов`язаності робіт із реконструкції з частиною території, як земної поверхні (щодо об`єкта права власності, який не прив`язаний до фундаменту будівлі), Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не поширює свою дію на такі правовідносини та не встановлює обов`язкових правил щодо участі таких осіб у перерахуванні коштів пайової участі на створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Станом на момент сплати позивачем 138250,8грн. платіжних дорученням № 1518 від 09.04.2020р. у п. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019р. закріплено норму аналогійну до тієї, яку наведено вище та яка містилася у ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо забудови земельної ділянки. Тому, суд вважає, що висновок Верховного Суду від 08.02.2019р. у справі № 915/20/18 підлягає застосуванню у даних правовідносинах.

Кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються лише у випадку виконання будівельних робіт, що по`язані із забудовою земельних ділянок.

У матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували ту обставину, що внаслідок здійсненої позивачем реконструкції будівлі (адміністративного корпусу під літ. «А-3») відбулась забудова земельної ділянки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав для отримання спірної суми. Відтак позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 138250,80грн. обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.

Станом на момент прийняття рішення у справі, у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подані докази, які б спростували позовні вимоги або свідчили про повернення ним коштів.

На підставі ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В прохальній частині позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2000грн. витрат на правову допомогу.

Позивачем до позовної заяви, на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, долучено платіжне доручення № 5403 від 13.08.2020р. на суму 2000грн., рахунок-фактуру № 2 від 12.08.2020р., Ордер на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» серія ВС № 1033537 від 12.08.2020р., який видано на ім`я Луки А.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Луки А.В. Вказані докази є недостатніми для встановлення судом розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем до матеріалів справи не додано Договору на надання правничої (правової) допомоги, укладеного з Адвокатським бюро «Лука та партнери». Тому, суд не може дійти обґрунтованого висновку про те, що 2000грн. перераховано позивачем Адвокатському бюро «Лука та партнери» платіжним дорученням № 5403 від 13.08.2020р. саме за надання правової допомоги у справі №914/2167/20.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ (79040, м.Львів, вул.Конюшинна,4, ) до Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Ринок,1, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Ринок,1, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Ринок,1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ (79040, м.Львів, вул.Конюшинна,4, ) 138250,80грн. та 2102грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Бортник