Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1129/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Сучасні Технології"

про стягнення 41 370,40 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профільтех" звернулось до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Сучасні Технології" 41 370,40 грн заборгованості за договором поставки № 941 від 02.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідача умов Договору поставки в частині повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 18.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/1129/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала від 18.09.2020 позивачем отримана 22.09.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала від 18.09.2020, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 30.09.2020. Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Від представників сторін не надходили заяви по суті справи. Водночас немає клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профільтех" (позивач/ постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Сучасні Технології" (відповідач/покупець) було укладено договір поставки №941.

Відповідно до розділу 1 договору постачальних зобов`язався передати в погоджені строки (строк) покупцеві товар (товари), а Покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами договору.

Асортимент, кількість і ціна товару, встановлюється сторонами в погоджених постачальником заявках покупця.

В розділі 2 договору сторони передбачили, що постачальник відвантажує товар покупцеві за договірними цінами, які зазначені в заявках покупця та узгоджені з постачальником шляхом виставлення відповідних рахунків до сплати.

Сума договору складається з суми вартості видатково-прибуткових накладних, оформлених постачальником, на видачу товарів покупцю на протязі дії цього договору.

Покупець повинен сплатити за відповідну партію відвантаженого йому постачальником товару не пізніше 21 календарних днів з дня отримання партії товару.

Строк поставки товару складає 3 (три) робочі дні з моменту підтвердження постачальником заявки покупця (розділ 3 договору)

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії договору визначається сторонами до 31 грудня 2019 року, а в частині виконання сторонами зобов`язань щодо взаєморозрахунків до їх повного виконання сторонами . Договір вважається пролонгованим на слідуючий рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі сторін не надійшло письмове повідомлення про бажання розірвати договір ( розділ 9 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар - профнастил ПС-20 RAL 9003 в кількості 130 кв.м. на суму 15 342,60 грн. та профнастил ПС-20 РЕМА 7024 в кількості 390 кв.м. на суму 46 027,80 грн. Всього на суму 61 370,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № ПФ000000097 від 17.01.2020, яка підписана та скріплена печатками сторін.

Однак, як вбачається з позовної заяви, за отриманий товар в установлений договором строк відповідач розрахунок належним чином не провів, сплативши лише 20 000,00 грн, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 41 370,40 грн.

30.04.2020 позивачем була направлена на адресу відповідача претензія № 31 від 30.04.2020 з вимогою погасити заборгованість за отриманий товар у розмірі 41370,40 грн до 07.05.2020, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу до суду не надав.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Сучасні Технології" ( 10003, м. Житомир, вул. Чехова, 1, оф. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех" ( 10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, буд. 49, ) - 41 370,40 грн боргу, 2 102,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.11.20

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам ( рек. з повід.)