ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. Справа№ 910/18872/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Владимиренко С.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача-1 - Руденко А.С.

позивача-2 - Руденко А.С.

відповідача-1 - не з`явились

відповідача-2 - не з`явились

третьої особи-1 - не з`явились

третьої особи-2 - не з`явились

третьої особи-3 - Мирний Є.М.

третьої особи-4 - не з`явились

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м. Києва від 23.04.2020 р. (повне рішення складено 28.04.2020 р.)

у справі № 910/18872/19 (суддя - Бондарчук В.В.)

за позовом 1. ОСОБА_3

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2

2. Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової Ангеліни Володимирівни

3. ОСОБА_1

4. Повного товариства "Ломбард "Надія" Письменна Н.Є. і Компанія"

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" звернулися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення 3-го поверху № 14 загальною площею 52,7 кв. м в нежитловій будівлі літ. "А-8", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 06.01.2015 р. відповідачами, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьовою Ангеліною Володимирівною.

Вимоги позивачів обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" було учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" на момент укладення оспорюваного договору. На думку позивачів вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено за відсутності відповідного рішення учасника товариства, у зв`язку з чим вартість корпоративних прав суттєво зменшилась, що призвело до порушення прав позивачів. Крім того, цей договір не спрямований на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.01.2020 р. відкрито провадження у справі № 910/18872/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьову Ангеліну Володимирівну, ОСОБА_1 та Повне товариство "Ломбард "Надія" Письменна Н.Є. і Компанія" як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.04.2020 р. у справі № 910/18872/19 позов ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, у яких просять його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що за оспорюваним договором купівлі-продажу права та обов`язки набуває саме товариство, як сторона договору. При цьому сукупність прав і обов`язків безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 стала новим учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» і набула статус учасника тільки 16.07.2016 р., тобто на момент вчинення оспорюваного правочину купівлі-продажу 06.01.2015 р. вона не була учасником товариства, відтак її право не могло бути порушене.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Хрипун О.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_4 , Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі № 910/18872/19 та призначено її до розгляду на 30.06.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Хрипун О.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_4 , Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у справі № 910/18872/19 та призначено її до розгляду на 30.06.2020 р.

У призначеному засіданні суду 30.06.2020 р. колегією суддів заявлено самовідвід у розгляді даної справи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 р. заявлений самовідвід задоволено, а справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

На підставі зазначеної ухвали та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/279/20 від 02.07.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18872/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 р. апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 р. справу № 910/18872/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 28.07.2020 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2048/20 від 27.07.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18872/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 р. апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 р. справу № 910/18872/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, а у призначеному засіданні суду оголошено перерву до 15.09.2020 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3059/20 від 14.09.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18872/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 р. апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 р. справу № 910/18872/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, а у призначеному засіданні суду оголошено перерву до 29.09.2020 р.

Засідання суду, призначене на 29.09.2020 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 р. справу № 910/18872/19 призначено до розгляду на 17.11.2020 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4660/20 від 16.11.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці та судді Калатай Н.Ф. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18872/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 р. апеляційні скарги у справі № 910/18872/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 р. справу № 910/18872/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 17.11.2020 р., представники відповідачів, третіх осіб-1, -2, -4 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що зазначені представники були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього відповідачі та треті особи-1, -2, -4 не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідного клопотання від них завчасно не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивачів та третьої особи-3, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" на праві власності належало нежитлове приміщення 3-го поверху № 14 загальною площею 52,7 кв. м в нежитловій будівлі літ. "А-8", розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 8343606.

06.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімсен" (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дегтярьовою А.В. за реєстровим № 2 (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу продавець передає у власність покупця нежитлове приміщення 3-го поверху № 14 загальною площею 52,7 кв м. в нежитловій будівлі літ. "А-8" (нежитлове приміщення), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах цього договору, а покупець набуває у власність та зобов`язується сплатити оговорену грошову суму.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу продаж нежитлового приміщення, визначеного п. 1.1 розділу 1 цього договору, вчиняється за ціною 347735,41 грн, у тому числі ПДВ 20%, які покупець зобов`язується сплатити на розрахунковий рахунок продавця за згодою сторін до 06.06.2015 р.

Як передбачено п. 4.1 договору купівлі-продажу, передача вказаного приміщення продавцем у користування покупця та прийняття покупцем відбувається шляхом підписання акту прийому-передачі нежитлового приміщення, що підписується уповноваженими на це представниками сторін упродовж 3 днів після підписання цього договору.

Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" підписаний ОСОБА_5 , який був директором відповідача-1 у період з 05.11.2013 р. по 19.06.2016 р.

Водночас, на час підписання договору єдиним учасником відповідача-1 було Товариство з обмеженою відповідальністю "БМУ "Енергомаш", директором якого також був ОСОБА_5 .

Крім того, станом на 06.01.2015 р. єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" було Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енергомаш-Проект" у статутному капіталі якого частка ОСОБА_5 складала 50%, а єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" - ОСОБА_6 , який був директором Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Енергомаш-Проект".

З 20.07.2016 р. виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю "БМУ "Енергомаш" на невизначений термін, а також одноособовим учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш", є ОСОБА_3 .

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивачів, при укладенні спірного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.01.2015 р. було порушено їх право на участь в управлінні Товариством з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш", внаслідок чого зменшилась їх вартість корпоративних прав, що свідчить про фактичне завдання збитків позивачам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за своїм змістом суперечить вимогам закону, є фіктивним, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, відповідно наявне порушення частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України.

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого суду, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як передбачено ч. ч. 1, 3, 5 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як передбачено ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За змістом ст. 2 ГПК України та ст. ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є його порушення, невизнання або оспорення.

Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу) та порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, та і від характеру його порушення.

Статтею 116 ЦК України закріплені права учасників господарського товариства у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема брати участь в управлінні товариством, крім випадків, встановлених законом; брати участь розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Згідно зі ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

При цьому відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Отже за укладеним господарським товариством договором права та обов`язки набуває саме товариство, як сторона договору. При цьому сукупність прав та обов`язків безпосередньо учасників цього товариства укладенням товариством договору жодним чином не змінюється.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (ст. 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди учасників цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника, оскільки директор діяв саме від імені товариства, а не його учасника.

Отже, укладений юридичною особою договір не порушує корпоративних прав та інтересів учасників такої юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/2084/17 від 08.10.2019 р. та у справі № 905/2559/17 від 15.10.2019 р.

Таким чином, укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.01.2015 р. не може порушувати корпоративні права ні ОСОБА_3 , ні Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш".

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вбачається, що на момент звернення до суду з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Енергомаш» не було та не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» та не володіє корпоративними правами відповідача-1.

Свої корпоративні права щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Енергомаш» втратило на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 25.08.2016 р. у справі № 643/2497/16-ц.

Таким чином, задоволення позовних вимог шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.01.2015 р. жодним чином не захищає порушені, корпоративні права та інтереси позивача-2, а втрачені на підставі судового рішення корпоративні права, про порушення яких зазначає останній, не будуть відновлені.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_3 набула корпоративні права щодо Товариства з обмежено відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» лише з 12.10.2016 р., тобто майже ніж через два роки після укладення оспорюваного договору купівлі-продажу.

Набуваючи корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» ОСОБА_3 була обізнаною щодо господарської діяльності товариства, щодо його фінансового стану та реальної вартості набутої частки корпоративних прав.

Отже договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.01.2015 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тімсен», жодним чином не міг порушити корпоративні права та інтереси ОСОБА_3 , яких вона набула лише 12.10.2016 р. та, відповідно, не міг завдати останній жодних збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення 3-го поверху № 14 загальною площею 52,7 кв. м в нежитловій будівлі літ. "А-8", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 06.01.2015 р., є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, нормами чинного законодавства не передбачено право третіх осіб на звернення до суду із заявою про застосування строку позовної давності у порядку ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Тлумачення ч. 3 ст. 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого позовна давність застосовується тільки на підставі заяви, зробленої стороною у справі.

Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності.

Зокрема, ч. 5 ст. 50 ГПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені у ст. 46 ГПК України та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис ст. 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності з нормами ГПК України, суд дійшов висновку, що без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, в той час як треті особи без самостійних вимог на предмет спору правом подачі вище вказаної заяви не наділені.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 24.06.2015 р. № 6-738цс15, від 18.03.2015 р. № 6-25цс15.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 23.04.2020 р. у справі № 910/18872/19 підлягає повному скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову в зазначеному позові.

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на позивачів.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 23.04.2020 р. у справі № 910/18872/19 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) 1440 (одна тисяча чотириста сорок),75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188А, код 31645519) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) 1440 (одна тисяча чотириста сорок),75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) 1440 (одна тисяча чотириста сорок),75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188А, код 31645519) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) 1440 (одна тисяча чотириста сорок),75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.11.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

С.В. Владимиренко