РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2020 року м. Чернігівсправа №927/722/20
Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Джи Україна",

вул. Чернігівська, буд. 54, с. Петрушин, Чернігівський район, Чернігівська область, 15521;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг",

майдан Профспілок, 5, кімната 572, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69044;

адреса для листування: АДРЕСА_5;

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_3 ;

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_2 ;

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 ,

АДРЕСА_4 ;

предмет спору: про визнання недійсним протоколу загальних зборів ТОВ "Ей Сі Джи Україна" №15/12/2016 від 15.12.2016 та договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016

представники сторін:

від позивача: не прибув;

від 1 відповідача: не прибув;

від 2 відповідача: Мацко К.С. - представник за трудовим договором від 18.03.2019 та додаткової угоди до нього від 24.08.2020 (діє в порядку самопредставництва); довіреність №8 від 01.09.2020;

від 1 третьої особи: не прибув;

від 2 третьої особи: не прибув;

від 3 третьої особи: не прибув.

У судовому засіданні 16.11.2020, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

12.08.2020, надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Джи Україна" (надалі - ТОВ "Ей Сі Джи Україна") та відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" (надалі - ТОВ "Агролендлізинг") про визнання недійсним протоколу загальних зборів ТОВ "Ей Сі Джи Україна" №15/12/2016 від 15.12.2016 та договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 (надалі - Договір фінлізингу).

Згідно поданого позову просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Ей Сі Джи Україна", оформлене протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016;

- визнати недійсним договір фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016, укладений між ТОВ "Ей Сі Джи Україна" та ТОВ "Агролендлізинг".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, як учасника ТОВ "Ей Сі Джи Україна" на управління господарською діяльністю Товариства та отримання прибутку. За доводами позивача, загальні збори ТОВ "Ей Сі Джи Україна" 15.12.2016 не скликались та не проводились, згода на укладення Договору фінлізингу не надавалась. Наведені обставини є підставою для визнання недійсними протоколу загальних зборів ТОВ "Ей Сі Джи Україна" №15/12/2016 від 15.12.2016 та Договору фінлізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016.

Ухвалою суду від 26.08.2020, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/722/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 05.10.2020 об 11:30. За клопотанням позивача залучено в якості третіх осіб 1,2,3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (учасників Товариства).

Даним процесуальним документом учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог. Витребувано в позивача повний текст договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 (що оскаржується в межах цієї справи), в тому числі читаємі копії додатків до нього: №1«Специфікація №001», «Специфікація №002», №3 «Графік лізингових платежів» (що є його невід`ємними частинами).

Відповідач 1 правом на подання мотивованих заперечень в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в межах установлених судом строків не скористався.

29.09.2020, відповідач 2, у межах строку встановленого судом, подав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив у повному обсязі. Вказав на сплив позовної давності щодо заявлених вимог. Звертав увагу на пропущення позивачем строків позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним протоколу загальних зборів у 1 рік, та щодо вимоги про визнання недійсним договору фінансового лізингу в 3 роки. Заява сторони про застосування наслідків спливу позовної давності є підставою для відмови в позові. Наголошував на тому, що на дату укладення договору фінансового лізингу (16.12.2016) відповідачем 1 надано відповідачу 2 всі необхідні документи, що підтверджують право директора ТОВ "Ей Сі Джи Україна" ОСОБА_3 на укладення договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 від імені юридичної особи, в тому числі оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Ей Сі Джи Україна" від 15.12.2016 №15/16/2016, за підписом усіх учасників Товариства, зокрема позивача, який був головою цих зборів.

05.10.2020, у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача 2, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; позивач, відповідач 1 та треті особи в справі до суду не прибули без пояснення причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Треті особи 1, 2 та 3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача правом на подання письмових пояснень по суті спору в установлений судом строк не скористались.

Судом постановлено відкласти підготовче засідання в справі на 12.10.2020, про що відповідач 1 та треті особи повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України; позивача викликано в підготовче засідання та зобов`язано виконати вимоги ухвали суду від 26.08.2020 щодо надання повного тексту договору (з усіма додатками), який оскаржується в межах цієї справи; відповідача 2 зобов`язано направити позивачу відзив на позов за адресою для листування (що повідомлена суду).

12.10.2020, позивач, у порядку статей 166, 184 ГПК України, в межах установленого судом строку надав відповідь на відзив. Звертав увагу суду, що відповідно до положень статті 261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Просив врахувати, що не підписував протокол загальних зборів учасників ТОВ "Ей Сі Джи Україна" (надалі - Товариство) від 15.12.2016 у тій редакції, яку додано до позовної заяви та, що про існування цього документа йому стало відомо лише перед зверненням до суду з позовом. Відтак рахує, що ним не пропущено строки позовної давності щодо оскарження рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом від 15.12.2016. Поставив під сумнів достовірність цього документа, оригінал якого з невідомих йому причин наявний в відповідача 2. Повідомив, що не був присутній під час укладення договору фінансового лізингу та йому не відомі обставини, за яких цей правочин був укладений. Ствердив, що не передавав для відповідача 2 власноручно посвідчених копій документів (паспорту та ідентифікаційного коду).

У порядку статті 81 ГПК України заявив клопотання про витребування в ТОВ "Агролендлізинг" оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Ей Сі Джи Україна" від 15.12.2016. Пояснив причину пропуску строку, встановленого частиною 1 даної статті тим, що не був обізнаний про наявність у відповідача 2 оригіналу цього документа (про що дізнався зі змісту відзиву на позов). Клопотання про витребування доказів додано до відповіді на відзив, після ознайомлення зі змістом заперечень відповідача 2.

З огляду на наведені обставини, позивачем також заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи в справі, на вирішення якої просив поставити наступне питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» від 15.12.2016 тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою.

12.10.2020, у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача 2, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; позивач, відповідач 1 та треті особи в справі до суду не прибули без пояснення причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Судом, за усним клопотання відповідача 2, з метою надання останньому часу для ознайомлення з поданими позивачем клопотаннями та підготовки письмових заперечень на відповідь на відзив, постановлено відкласти підготовче засідання на 19.10.2020, про що позивач, відповідач 1 та треті особи 1, 2, 3 повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

19.10.2020, позивач, відповідач 1 та треті особи в підготовче засідання не прибули, повноважних представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені за адресами їх реєстрації, про що свідчать матеріали справи.

19.10.2020, відповідачем 2, у порядку статей 167, 184 ГПК України, подано письмові заперечення на відповідь на відзив, у межах строків установлених судом (направлені на адресу суду 16.10.2020), з проханням взяти до уваги, що ОСОБА_1 (позивач у справі) на час укладення оспорюваного договору обіймав посаду заступника директора Товариства, відтак мав бути обізнаний щодо господарської діяльності Товариства. Вважає, що наведені в відповіді на відзив доводи позивача не спростовують пропущення ним строків позовної давності. Повідомив, що отримавши від директора відповідача 1 ОСОБА_3 оригінал протоколу загальних зборів учасників Товариства, копії уставних документів та документи, що підтверджують структуру власності Товариства, ТОВ «Агролендлізинг» (лізингодавець за договором) мав достатні підстави вважати, що договір фінансового лізингу зі сторони ТОВ "Ей Сі Джи Україна" (лізингоодержувача за договором) підписано повноважною особою. На думку відповідача 2 визнання договору фінансового лізингу недійсним призведе до уникнення відповідачем 1 зобов`язань з оплати за цим договором, у той час як предмет договору лізингу вже втратив свою початкову ринкову вартість, оскільки використовувався відповідачем 1 у його господарській діяльності тривалий час. Також повідомив про наявність у ТОВ «Агролендлізинг» оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» від 15.12.2016, що може бути наданий до суду за вимогою. На думку відповідача 2, призначення експертизи в справі призведе до збільшення строку невиконання відповідачем 1 грошових зобов`язань перед ним за договором фінлізингу, також звертав увагу на наявність кворуму на загальних зборах учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна», незалежно від участі позивача, просив відмовити в задоволенні позову та заявлених позивачем клопотань.

19.10.2020, суд, взявши до уваги наведені позивачем причини пропуску строку, встановленого частиною 1 статті 81 ГПК України, задовольнив його клопотання та витребував у ТОВ «Агролендлізинг» оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» №15/12/2016 (№1) від 15.12.2016. Викликав у підготовче засідання, що відкладено судом на 26.10.2020, повноважних представників позивача та відповідача 2. Відклав розгляд клопотання позивача про проведення судової почеркознавчої експертизи в справі на наступне підготовче засідання, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

26.10.2020, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача 2; позивач вимоги ухвали суду від 19.10.2020 не виконав, явку повноважного представника не забезпечив; відповідач 1 та треті особи 1, 2, 3 до суду не прибули, повноважних представників не направили без пояснення причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

На виконання вимог ухвали суду від 19.10.2020 відповідачем 2 надано на огляд суду оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» від 15.12.2016 №15/12/2016 засвідчений печаткою юридичної особи, який залучено судом до матеріалів справи.

Судом постановлено продовжити підготовче провадження на 30 календарних днів за власною ініціативою в порядку частини 3 статті 177 ГПК України.

За частиною 1 статті 99 ГПК України, суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу в справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в сфері іншій, ніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо (1); жодна сторона не надала висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні в справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити господарський суд із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Тобто, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється в разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 26.10.2020 клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи в справі, суд, беручи до ваги мотивовані заперечення відповідача 2, відмовив у задоволенні такого клопотання, оскільки з огляду на зміст статті 99 ГПК України судова експертиза має призначатись лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи. Відповідно до норм статей 86, 104 ГПК України жоден доказ, в т.ч. і висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

У даному випадку суд дійшов висновку, що представлені сторонами докази в їх сукупності є достатніми для вирішення спору і ухвалення рішення в справі, тому відхилив клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

За результатами підготовчого засідання, судом, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України постановлено закрити підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.11.2020 о 14:15, про що позивач, відповідач 1 та треті особи 1, 2, 3 повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

16.11.2020, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача 2, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції.

Позивач, відповідач 1 та треті особи 1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в підготовчі судові засідання 05.10.2020, 12.10.2020, 19.10.2020, 26.10.2020 та судове засідання по розгляду справи по суті 16.11.2020 не з`явились, про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Додатково, на офіційному веб-сайті судової влади України (https://court.gov.ua), для третіх осіб у справі розміщувалися повідомлення про відкладення підготовчих засідань у справі №927/722/20 та про призначення цієї справи до розгляду по суті.

Натомість, відповідачем 1, на електронну адресу суду, подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника.

За частиною 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2 частини 3 зазначеної статті встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом взято до уваги, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач 1 неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань в справі №927/722/20 призначених на 05.10.2020, 12.10.2020, 19.10.2020, 26.10.2020 та 16.11.2020, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив, відзиву на позов у порядку статей 165, 178 ГПК України не надав, беручи до уваги, що явка його повноважного представника в судове засідання 16.11.2020 обов`язковою не визнавалась, суд, керуючись частиною 2 статті 178 та п.2 частини 3 статті 202 ГПК України відхилив клопотання відповідача 1 щодо відкладення розгляду справи, оскільки юридична особа не була позбавлена можливості забезпечити прибуття в судове засідання 16.11.2020 іншого повноважного представника або представляти свої інтереси в суді в порядку самопредставництва. При цьому судом взято до уваги, що провадження в даній справі відкрито 26.08.2020, про що відповідач 1 був обізнаний, натомість жодними процесуальними правами до цього часу не скористався.

За висновком суду, неприбуття повноважних представників позивача, відповідача 1 та третіх осіб у справі, а також неподання відповідачем 1 та третіми особами в справі заяв по суті спору в установлені судом строки, не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

16.11.2020, судом розпочато розгляд справи по суті.

Відповідач 2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив у повному обсязі з підстав, наведених у заявах по суті спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника відповідача 2, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ :

15.12.2016, відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Джи Україна», на порядок денний яких були винесені наступні питання: розгляд питання про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників Товариства (пит.1); розгляд питання про укладення договору фінансового лізингу з ТОВ «Агролендлізинг» () та надання директору Товариства повноважень на укладення договору фінансового лізингу з ТОВ «Агролендлізинг» (), про що до протоколу №15/12/2016 від 15.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (оригінал якого наявний в матеріалах справи) внесено відповідні записи.

Як вбачається з протоколу №15/12/2016 від 15.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (надалі - протокол №15/12/2016 від 15.12.2016) на засіданні присутні: ОСОБА_2 , яка володіє часткою в розмірі 20% статутного капіталу Товариства, ОСОБА_4 , яка володіє часткою в розмірі 20% статутного капіталу Товариства, ОСОБА_3 , який володіє часткою в розмірі 40% статутного капіталу Товариства, та ОСОБА_1 , який володіє часткою в розмірі 20% статутного капіталу Товариства.

Кворум для визнання загальних зборів учасників повноважними - більше як 60 (50) % голосів. Фактично присутні учасники, які володіють 100% голосів. Визначено, що відповідно до Статуту Товариства та чинного законодавства України загальні збори учасників вважаються правомочними.

Згідно з протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016 напроти прізвища та ініціалів в графі «підписи» проставлений підпис ОСОБА_1 голова зборів (учасник) (позивач у даній справі). Даний документ засвідчений печаткою юридичної особи.

Перше питання порядку денного, яке було вирішено 15.12.2016 на загальних зборах учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» стосувались виключно організації проведення таких зборів, а саме: обрання голови та секретаря зборів учасників Товариства. Обрано головою зборів - ОСОБА_1 .

По другому питанню порядку денного прийнято рішення, в зв`язку з виробничою необхідністю укласти з ТОВ «Агролендлізинг» договір фінансового лізингу щодо отримання в користування на умовах фінансового лізингу сільськогосподарської техніки, обладнання, устаткування на наступних умовах:

- трактор NewHolland, виробник CNH International SA, модель TD5.110, у кількості двох одиниць. Всього ціна за 2 одиниці 2065953,68грн, що є еквівалентом 74600,00 євро, в т.ч. ПДВ;

- плуг напівнавісний оборотний, виробник KVERNELAND, модель RN100, у кількості однієї одиниці. Ціна за одиницю 1010144,80грн, що є еквівалентом 36500,00 євро;

- авансовий платіж в сумі еквівалентній 14860,77євро, в т.ч. ПДВ, за курсом Міжбанку на дату здійснення платежу;

- розмір лізингових платежів та їх складових частин установлені в Графіку в національній валюті України - гривні, із визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті (євро), розрахованого за курсом Міжбанку, визначеному в Графіку платежів. Сплата лізингових платежів (авансовий платіж та періодичні лізингові платежі) здійснюється за курсом Міжбанку, що визначається згідно з сайтом: www.udinform.com (береться курс гривні під словом ASK з колонки «Мах» за період) на першу дату, що передує даті їх сплати;

- інші умови на розсуд уповноваженої особи на підписання договору фінансового лізингу з боку Товариства.

Уповноважено директора ОСОБА_3 підписати цей договір фінансового лізингу (додатки до нього), додаткові угоди до договору фінансового лізингу в майбутньому та будь-які інші документи від імені «лізингоодержувача» - ТОВ «Ей Сі Джи Україна».

Для виконання наданих повноважень директору ТОВ «Ей Сі Джи Україна» ОСОБА_3 надано право вести переговори, визначати на власний розсуд умови договору фінансового лізингу (додатків), та додаткових угод до нього в майбутньому, а також виконувати всі інші дії, необхідні для їх укладення.

Рішення по вказаним питання прийнято одноголосно (100% голосів). У графі «підписи» напроти прізвища та ініціалів проставлено підписи всіх учасників Товариства.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач у справі зазначає, що ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (відповідачем 1 у справі) порушено його корпоративні права на участь в управлінні Товариством та отриманні прибутку, оскільки 15.12.2016 загальні збори Товариства не скликались, не проводились та не приймалось рішення про надання попередньої згоди на укладення ОСОБА_3 (керівником) від імені Товариства з ТОВ «Агролендлізинг» договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 19.12.2016; а тому при укладенні цього договору керівник ОСОБА_3 перевищив свої повноваження, як наслідок, даний правочин є недійсним у силу статті 215 ЦК України (укладений неповноважною особою).

Справи в спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі в спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, згідно з п.3 частини 1 статті 20 ГПК України належать до юрисдикції господарських судів.

За частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) корпоративними правами визнаються права особи, частка якої визначається в статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до абзацу 1 п.17, абзацу 2 п.19 та абзацу 2 п.20 постанови ВСУ від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов`язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб`єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується. Відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники (акціонери).

Судом встановлено, що позивач у даній справі - ОСОБА_1 , на момент прийняття оскаржуваного рішення входив до складу учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (відповідача 1) та мав частку в його статутному капіталі в розмірі 20%. Розмір його внеску до статутного капіталу Товариства становив 20000грн, про що зазначено в п.6.6 Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна», затвердженому протоколом №1 від 26.01.2015 загальних зборів учасників Товариства. Враховуючи, що в статутному капіталі Товариства на момент прийняття оскаржуваного рішення визначена належна позивачу частка, суд дійшов висновку про наявність у нього корпоративних прав щодо відповідача 1.

Виходячи з даних ЄДРПОУ, позивач у справі - ОСОБА_1 , до цього часу залишається учасником ТОВ «Ей Сі Джи Україна», та відповідно володіє корпоративними правами Товариства, що сторонами в процесі розгляду справи не заперечувалось.

Згідно з частиною 3 статті 167 ГК України відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав є корпоративними відносинами. Враховуючи, що в позивача наявні корпоративні права щодо відповідача 1, між сторонами існують корпоративні відносини.

За статтею 10 Закону України "Про господарські товариства", в редакції діючій на момент прийняття оскаржуваного рішення, учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом (а); брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди) (б); вийти в установленому порядку з товариства (в); одержувати інформацію про діяльність товариства (г). При цьому, на вимогу учасника, товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про господарські товариства", в редакції діючій на момент прийняття оскаржуваного рішення, передбачено, що управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

З огляду на приписи частин 1 та 4 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Виходячи зі змісту статей 11, 59 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю з питань діяльності товариства приймають відповідні рішення, які є обов`язковими для виконання всіма його учасниками.

З наведеного слідує, що рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

З огляду на приписи статей 59, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", в редакції діючій на момент прийняття оскаржуваного рішення, існують безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, у зв`язку з прямою вказівкою закону, а саме: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства, на розгляд яких не було отримано згоди всіх учасників товариства, присутніх на зборах; відсутність протоколу загальних зборів учасників товариства. Наведене узгоджується з приписами п.18. постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та п.2.13. постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення корпоративних спорів".

Відповідно до статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін у господарському процесі, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту порушення його прав, які підлягають захисту судом.

Як вказав позивач у позовній заяві обґрунтовуючи заявлений позов, загальні збори учасників Товариства 15.12.2016 не скликались та не проводились, будь-які рішення учасниками Товариства не приймались, оригінал протоколу №15/12/2016 від 15.12.2016 у Товариства відсутній, попередня згода на укладення договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 керівнику Товариства не надавалась.

За п.7.1., п.7.2. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) органами управління та його посадовими особами є загальні збори учасників Товариства, директор Товариства, ревізор Товариства.

Вищим органом Товариства є загальні збори учасників. У зборах учасників мають право брати участь усі учасники, незалежно від розміру часток у статутному капіталі Товариства.

Згідно з підпунктом «і» частини 5 статті 41 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) до компетенції загальних зборів належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в Статуті Товариства.

Виходячи з умов підпункту 4 п.7.3.3. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна» директор Товариства має право самостійно приймати рішення про укладення договорів та здійснення операцій, що не потребують попередньої згоди зборів учасників.

За підпунктом 12 (5) п.7.2.9. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна» до компетенції зборів учасників належить надання директору попередньої згоди на укладення Товариством договорів на суму, що перевищує 1000000грн, однією операцією чи серією пов`язаних операцій або її еквівалент в іноземній валюті за курсом Національного банку України на дату надання такої згоди. При цьому, згідно з підпунктом 24 п.7.2.9. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна» повноваження, зазначені в підпунктах 1-14 та 18-20 п.7.2.9. Статуту, належать до виключної компетенції зборів учасників і не можуть бути передані для розгляду та винесення рішень іншим органам Товариства. З питань, зазначених у підпунктах 1,2,8,10,12,13 п.7.2.9. Статуту, рішення зборів учасників вважається прийнятим, якщо за нього проголосували учасники, які володіють у сукупності більш ніж 50% від загальної кількості голосів учасників.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» в редакції чинній на час проведення зборів учасників та прийняття оскаржуваного рішення, встановлено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Аналогічна норма закріплена в п.7.2.10. Статуту Товариства.

Виходячи з п.6.6. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна» в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, до складу учасників Товариства входило 4 особи. Згідно з протоколом, яким оформлене оскаржуване рішення, на загальних зборах учасників Товариства 15.12.2016 були присутні усі учасники Товариства, які в сукупності володіли 100% голосів.

Кворум присутніх учасників на загальних зборах 15.12.2016 становив більше 60% (50) голосів у їх сукупності, незалежно від участі самого позивача (володіє 20% голосів від загальної кількості), та був достатній для проведення загальних зборів Товариства та вирішення питань щодо надання попередньої згоди керівнику від імені Товариства на укладення з ТОВ «Агролендлізинг» договору фінансового лізингу.

Суд вважає за необхідне відмітити, що присутність 15.12.2016 на зборах Товариства учасників, які в сукупності володіли 80% голосів від загальної кількості, була достатньою для вирішення питань порядку денного, в той час як відсутність позивача не впливала на правомочність таких зборів.

При цьому, доводи позивача про те, що загальні збори Товариства 15.12.2016 не скликались та не проводились, а оригінал протоколу від 15.12.2016 №15/12/2016 відсутній, спростовано матеріалами справи.

Ухвалою суду від 19.10.2020, в порядку статті 81 ГПК України, в відповідача 2 - ТОВ «Агролендлізинг» витребувано оригінал протоколу загальних зборів ТОВ «Ей Сі Джи Україна» №15/12/2016 від 15.12.2016 (засвідчений печаткою юридичної особи), за яким керівнику ТОВ «Ей Сі Джи Україна» надано попередню згоду на укладення з ТОВ «Агролендлізинг» договору фінансового лізингу, ціна якого перевищувала 1000000грн. При цьому, зберігання оригіналу протоколу загальних зборів учасників у контрагента Товариства (відповідача 2 у справі), не свідчить про те, що цей документ є недійсним.

З урахуванням встановлених обставин, за висновком суду, за наявності кворуму голосів учасників Товариства (незалежно від участі позивача) для вирішення питання, винесеного на порядок денний зборів щодо надання керівнику Товариства попередньої згоди на укладення договору фінлізингу з ТОВ «Агролендлізинг», відсутні безумовні підстави для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, що оформлено протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016 (оригінал якого залучено судом до матеріалів справи). При цьому, твердження позивача, що підписи інших учасників Товариства підроблені (так само як і його власний) є припущенням.

Виходячи з правової природи рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, як акта ненормативного характеру, підставами визнання недійсними таких рішень також можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів вимогам чинного законодавства; порушення вимог чинного законодавства та статуту товариства під час скликання та проведення зборів; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах.

При цьому, для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства з наведених підстав необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією ВСУ наведеними в п.17., п.18. постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Позивач зазначає, що не був обізнаний про скликання та проведення 15.12.2016 загальних зборів Товариства, як наслідок, був позбавлений можливості прийняти в них участь, при цьому порушення належних йому корпоративних прав вбачає в усуненні його від управління діяльністю Товариства та отримання прибутку, оскільки за результатами оскаржуваного рішення керівнику Товариства було надано попередню згоду на укладення договору фінансового лізингу, умови якого, на думку позивача, економічно не вигідні для Товариства.

За частиною 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства», в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин, про проведення загальних зборів Товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Пунктом 7.2.6. Статуту ТОВ «Ей Сі Джи Україна», в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, передбачено, що учасники зборів повідомляються письмово за 30 днів до скликання зборів. Таке повідомлення із зазначенням часу і місця проведення та порядку денного надсилається учаснику кур`єром, рекомендованим листом або вручається під особистий підпис.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства в установлений Статутом спосіб (наведені обставини ТОВ «Ей Сі Джи Україна» не спростовуються).

Однак зазначене, за висновком суду, не свідчить про порушення корпоративних прав позивача, оскільки твердження про те, що укладення керівником ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (за рішенням загальних зборів Товариства, оформленого протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016) договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016, позбавило його можливості отримати прибуток не ґрунтуються на жодних доказах у справі, так само як і твердження про те, що такий правочин укладено на економічно невигідних умовах для Товариства.

З матеріалів справи вбачається, що повернення лізингоодержувачем (відповідачем 1) лізингодавцю (відповідачу 2) сільськогосподарської техніки, отриманої в лізинг: плуг напівнавісний оборотний, виробник KVERNELAND, модель RN100, серійний номер KKRN001191 (за актом від 16.02.2018) та трактор New Holland, модель TD5.110, серійний номер HFD172802 (1 одиниця) (за актом від 07.02.2020), є наслідком невиконання лізингоодержувачем договірних зобов`язань за договором фінлізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016, а саме наявність простроченої заборгованості по лізинговим платежам за тривалий період часу, протягом якого така техніка експлуатувалась відповідачем 1 у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку (починаючи з 23.12.2016 згідно акту приймання-передачі лізингового майна до договору фінлізингу).

З огляду на те, що судом не встановлено факту порушення прав учасника Товариства ОСОБА_1 рішенням загальних зборів ТОВ «Ей Сі Джи Україна», прийнятим 15.12.2016 (п.2 порядку денного), судом відмовлено в задоволенні позову в цій частині за необґрунтованістю заявлених вимог.

16.12.2016, між ТОВ «Агролендлізинг» (лізингодавець, відповідач 2) та ТОВ «Ей Сі Джи Україна» (лізингоодержувач, відповідач 1) укладено договір фінансового лізингу №074-ФЛ/2016.

Відповідно до п.1.1 Договору лізингодавець зобов`язався передати лізингоодержувачу в платне користування на визначений Договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у продавця, самостійно обраного лізингоодержувачем, та визначений у Додатку №1 до Договору (Специфікації), що є невід`ємною частиною Договору, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу, своєчасно і в повному обсязі сплачувати лізингові платежі згідно Графіку лізингових платежів (Додаток №3 до Договору), інші платежі передбачені Договором, та виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з Специфікацією №001, №002, які є додатками №1 до Договору, предметом лізингу є плуг напівнавісний оборотний, виробник KVERNELAND, модель RN100, у кількості однієї одиниці, ціна за одиницю 1010144,80грн, що є еквівалентом 36500 євро, та трактор NewHolland, виробник CNH International SA, модель TD5.110, в кількості двох одиниць, ціна за 2 одиниці 2065953,68грн, що є еквівалентом 74600 євро (в т.ч. ПДВ).

Договір фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 від імені лізингоодержувача підписано директором ТОВ «Ей Сі Джи Україна» ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту Товариства.

23.12.2016, згідно з актом приймання-передачі лізингового майна до договору фінлізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 та договору купівлі-продажу №074-К/2016 від 16.12.2016, підписаного продавцем - ТОВ «Бізон-Імпорт», покупцем / лізингодавцем - ТОВ «Агролендлізинг» та лізингоодержувачем - ТОВ «Ей Сі Джи Україна», продавцем передано покупцю/лізингодавцю, а лізингоодержувачем прийнято від лізингодавця предмет лізингу, обумовлений договорами.

Обґрунтовуючи позов у частині вимоги про визнання недійсним договору фінлізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 позивач зазначає, що директор Товариства ОСОБА_3 перевищив свої повноваження при укладенні цього правочину (ціна якого перевищує 1000000грн), так як рішення про надання попередньої згоди на укладення вказаного договору загальними зборами учасників Товариства не приймалось, відтак цей договір є недійсним у силу статті 215 ЦК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, в силу припису зазначеної статті правомірність правочину презумується, і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається саме на позивача.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) установлені статтями 215, 216 ЦК України, якими унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, за якими зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин 1-3 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів встановлено статтею 74 ГПК України за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України та статті 204 ЦК України, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним покладається на позивача.

Таким чином, позивач, на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинен довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі письмових, наявність обставин, які вказують, що ОСОБА_3, директор ТОВ «Ей Сі Джи Україна», не був повноважним на укладення від імені Товариства договору фінлізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 (за ціною понад 1000000грн), про що знав (не міг не знати) відповідач 2 на момент укладення цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що за рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна», оформленого протоколом №15/12/16 від 15.12.2016, вирішено, в зв`язку з виробничою необхідністю, укласти з ТОВ «Агролендлізинг» договір фінансового лізингу щодо отримання в користування на умовах фінлізингу сільськогосподарської техніки, обладнання, устаткування на наступних умовах: трактор NewHolland, виробник CNH International SA, модель TD5.110, в кількості двох одиниць; всього ціна за 2 одиниці 2065953,68грн (еквівалентом 74600 євро, в т.ч. ПДВ); плуг напівнавісний оборотний, виробник KVERNELAND, модель RN100, в кількості однієї одиниці, ціна за одиницю 1010144,80грн (еквівалентом 36500 євро). Уповноважено директора ОСОБА_3. підписати цей договір фінлізингу (з додатками), додатковими угодами до нього в майбутньому та будь-які інші документи від імені ТОВ «Ей Сі Джи Україна». Для виконання наданих повноважень надано директору ТОВ «Ей Сі Джи Україна» ОСОБА_3. право вести переговори, визначати на власний розсуд умови договору фінлізингу (з додатками) та додатковими угодами до нього в майбутньому, а також виконувати всі інші дії, необхідні для їх укладення.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань щодо державної реєстрації ТОВ «Ей Сі Джи Україна», відомості з якого є офіційними, особа уповноважена представляти юридичну особу ТОВ «Ей Сі Джи Україна» в правовідносинах з третіми особами, з правом на вчинення дій від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори - ОСОБА_3 (керівник) (згідно з Статутом), відомості про обмеження повноважень даної особи в Реєстрі відсутні.

Частина 3 статті 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, діяти в інтересах даної юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки в відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений в разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин. У зв`язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 ЦК України); про відповідні обмеження було вміщено відомості в відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення оскаржуваного правочину відповідач 2 не мав підстав для сумніву щодо повноважності керівника ТОВ «Ей Сі Джи Україна» на підписання договору фінлізингу, оскільки отримав від ТОВ «Ей Сі Джи Україна» засвідчену копію Статуту даної юридичної особи, оригінал протоколу загальних зборів Товариства №15/12/2016 від 15.12.2016 (про надання попередньої згоди керівнику Товариства на укладення договору фінлізингу та погодження істотних умов цього правочину), засвідчену копію наказу на призначення директором Товариства ОСОБА_3 , а також засвідчені копії паспортів усіх учасників Товариства.

Судом також встановлено, що сторонами фактично виконувались умови договору фінлізингу, про що зокрема свідчить отримання ТОВ «Ей Сі Джи Україна» в користування сільськогосподарської техніки за Договором, використання Товариством даної техніки в господарській діяльності тривалий час (починаючи з 23.12.2016), сплати в рахунок виконання оскаржуваного правочину лізингових платежів та ін., що сторонами не спростовується.

За статтею 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише в разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема в разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

За висновком суду, відповідачем 1 схвалено оскаржуваний правочин, оскільки договір фінлізингу прийнято ним до виконання, що унеможливлює визнання цього договору недійсним.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства, на підставі яких керівником цього Товариства було укладено договір, не може бути підставою для визнання недійсним відповідного договору, оскільки не усуває факту законності дій керівника щодо виконання рішення загальних зборів.

За висновком суду, позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання недійсним договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016, що від імені ТОВ «Ей Сі Джи Україна» укладений повноважною особою, та фактично виконувався відповідачами 1 та 2 упродовж 2016-2020 років.

У відзиві на позов відповідачем 2 також заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна», оформленого протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016, та договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016.

За статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За статтею 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства (п.8 частина 2 статті 258 ЦК України).

Відповідно частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Відповідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа не тільки довідалася, а й могла довідатися про порушення свого права. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, адже норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ей Сі Джи Україна» прийнято 15.12.2016, яким вирішено питання про укладення договору фінлізингу з ТОВ «Агролендлізинг» (погодження істотних умов) та уповноважено директора Товариства на укладення цього правочину. Натомість позов про визнання недійсним даного рішення загальних зборів Товариства подано до суду 12.08.2020, тобто зі спливом більше одного року (пропущено спеціальний строк позовної давності).

Договір фінансового лізингу №074-ФЛ/2016, що оскаржується, укладений відповідачами 16.12.2016, в той час як позов про визнання недійсним цього правочину подано до суду 12.08.2020, тобто зі спливом більше трьох років (пропущено загальний позовної давності).

За поясненнями позивача, йому стало відомо про оскаржуване ним рішення загальних зборів Товариства безпосередньо перед зверненням до суду, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного до суду він не надав.

Разом з тим, судом взято до уваги, що на момент укладення договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016 позивач обіймав посаду заступника керівника Товариства (згідно з анкетою лізингоодержувача за Договором, наявною в матеріалах справи), тобто він не міг не знати про оскаржуваний правочин та наявність попередньої згоди органу управління на його укладення.

Таким чином, позивач, на протязі всього часу, що передував його зверненню до суду, не був позбавлений можливості вжити відповідні заходи щодо захисту своїх порушених прав у межах строків позовної давності.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що є джерелом права, зокрема в рішеннях ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача за захистом свого права відбулось з пропуском позовної давності, про застосування наслідків якої заявлено відповідачем 2 у відзиві на позов.

Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому судом не було встановлено наявності поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності, що унеможливлює здійснення судом захисту порушеного права в силу вимог частини 5 статті 267 ЦК України.

Однак наслідки спливу позовної давності застосовуються судом лише у разі наявності порушеного права, за захистом якого звертається особа до суду з відповідним позовом.

З огляду на те, що судом не встановлено факту порушення прав позивача рішенням загальних зборів учасників Товариства (оформленого протоколом №15/12/2016 від 15.12.2016) про укладення договору фінансового лізингу з ТОВ «Агролендлізинг» та підстав для визнання цього правочину недійсним, судом відмовлено в задоволенні позову за необґрунтованістю заявлених вимог.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, з огляду на відмову в позові, судом покладено на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 50, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Джи Україна" (вул. Чернігівська, буд. 54, с. Петрушин, Чернігівський район, Чернігівська область, 15521, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" (майдан Профспілок, 5, кімната 572, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69044, ) за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання недійсним протоколу загальних зборів ТОВ "Ей Сі Джи Україна" №15/12/2016 від 15.12.2016 та договору фінансового лізингу №074-ФЛ/2016 від 16.12.2016, відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 23.11.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко