ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року

м. Черкаси справа № 925/1192/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1192/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про стягнення 175021,71 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 175021,71 грн заборгованості по договору №6 про постачання електричної енергії споживачу від 11.03.2019 з яких: 164780,13 грн. основний борг, 7923,85 грн. пеня, 999,49 грн. 3 % річні та 1318,24 грн. інфляційні.

Позивач обґрунтував заявлені вимоги тим, що на виконання умов Договору про постачання електричної енергії споживачу щомісячно постачалась електроенергія. Споживачем було отримано рахунки остаточного розрахунку за послуги з передачі електричної енергії, однак жодного платежу на погашення заборгованості не було здійснено і станом на 11.09.2020 за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 утворилась заборгованість за послуги з передачі електричної енергії.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.10.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на те, що між відповідачем і позивачем 08 січня 2020 року був укладений договір №6 на постачання електричної енергії для забезпечення електроустановок. Департаментом освіти та гуманітарної політики були взяті зобов`язання згідно договору №6 на суму 6321366,00 грн., що зареєстровані Управлінням Державної казначейської служби України у м. Черкаси Черкаської області.

Договір про оплату послуг з передачі електричної енергії №6 П від 14.08.2019 не був наданий відповідачу для реєстрації взяття бюджетних зобов`язань в органах Державної казначейської служби України.

Відповідач вказує, що у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень, він не мав підстав для визнання заборгованості в сумі 164 780,13 грн. та підписання актів звірки, наданих на узгодження ТОВ «Черкасиенергозбут» 03 липня 2020 року та 15 липня 2020 року. З цих же підстав відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних збитків.

15.10.2020 від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

11.03.2019 Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради була подана Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу.

11.03.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (далі Товариство; Постачальник) та відповідачем - Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі Департамент; Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 6 (далі - Договір) та споживачем обрано комерційну пропозицію на умовах відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, відповідно до п. 3.1.7 Правил (Додаток № 2 до Договору).

За умовами п.2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.4 Комерційної пропозиції № 5 «Вільна ціна бюджет», що є Додатком 2 та є невід`ємною частиною до Договору (далі - Комерційна пропозиція) строк виставленого рахунку формується відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії зафіксоване Актом про прийняття-передавання фактичних обсягів спожитої електричної енергії Споживачу - до 5 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата має бути здійснена Споживачем протягом 5 робочих днів від дня отримання акту приймання-передавання фактичних обсягів спожитої електричної енергії, але не пізніше 20 числа наступного місяця за розрахунковим (додаток № 3).

У зв`язку з набранням з 01.07.2019 чинності прикінцевих та перехідних положень Закону, а відповідно і впровадження нових ринків електричної енергії, були змінені принципи закупівлі електричної енергії.

У відповідності до зазначених змін Оператор системи передачі ПрАТ «НЕК «Укренерго», як один із безпосередніх учасників ринку електричної енергії, набув прав передбачених у п.п. 3 п. 2 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії», а саме своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління.

Разом з цим, у відповідності до пункту 5.6 розділу 5 глави XI Кодексу системи передачі затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 за № 309 (далі - Кодекс), оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої їм методики.

Згідно пункту 4.31 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, електропостачальник включає в єдиний платіжний документ за електричну енергію також суми оплати за послуги оператора системи, якщо таку оплату забезпечує електропостачальник, та послуги постачальника послуг комерційного обліку, якщо оплата за ці послуги забезпечується електропостачальником. Інформація про ці платежі повинна бути зазначена окремо згідно з тарифами (цінами) на послуги відповідних учасників роздрібного ринку.

Відповідно до п.5.2. Розділу XI Кодексу, укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі.

Відповідно п.5.3. Розділу XI Кодексу, послуги з передачі електричної енергії надаються ОСП на підставі договору між ним та:

електропостачальником, який отримує доступ до системи передачі з метою транспортування електричної енергії в мережі оператора (операторів) системи розподілу, до мереж якого (яких) приєднані електроустановки його споживачів;

електропостачальником, який отримує доступ до системи передачі з метою передачі електричної енергії до точок приєднання до мереж системи передачі електроустановок споживачів, яким він постачає електричну енергію за Правилами роздрібного ринку;

споживачем електричної енергії, який має намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку незалежно від точки приєднання;

споживачем електричної енергії, який приєднаний до мереж ОСП незалежно від способу купівлі електричної енергії (у електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку);

виробником електричної енергії для забезпечення власних потреб електричних станцій, що заживлені від мереж ОСР/передачі, а також власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

Між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ПрАТ «НЕК Укренерго» (оператор системи передачі) укладено договір з передачі електричної енергії для забезпечення потреб споживачів.

Виконуючи умови договору між електропостачальником ТОВ «Черкасиенергозбут» та ПрАТ «НЕК «Укренерго» і пункту 4.30 ПРРЕЕ, Товариство на умовах передоплати сплачує ПрАТ «НЕК «Укренерго» за послуги з передачі електричної енергії для своєчасного забезпечення електропостачання споживачів.

Відповідно до пунктів 1.2.11, 2.1.2 ПРРЕЕ, для реалізації права на вільний вибір електропостачальника споживач повинен мати укладений з оператором системи договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

В той же час, відповідно до пункту 1.2.6 ПРРЕЕ, оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача.

На виконання вище вказаних норм між позивачем і відповідачем був укладений договір про оплату послуг з передачі електричної енергії № 6 П від 14.08.2019 (далі Договір від 14.08.2019), відповідно до умов якого відповідач (Споживач) зобов`язався здійснювати позивачу (Постачальнику) оплату проведених Постачальником розрахунків за послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга) оператору системи передачі ДП НЕК «Укренерго» (далі - ОСП), відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП Договором.

За умовами п.5.1. Договору від 14.08.2019, цей Договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2019 року, в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання сторонами. При цьому Сторона 1 та Сторона 2, керуючись ч.3 ст. 631 ЦК України, домовились, що всі умови Договору розповсюджують свою дію на відносини які виникли між сторонами з 01.07.2019. Договір являється дійсним за умови наявності Договору про постачання електричної енергії.

Постачальник має право отримувати від споживача плату вартості здійснених нею оплат послуг з передачі електричної енергії ОСП відповідно до укладеного з ОСП Договору (п. 3.2.1.Договору від 14.08.2019).

Згідно пункту 4.31 ПРРЕЕ, електропостачальник включає в єдиний платіжний документ за електричну енергію також суми оплати за послуги оператора системи, якщо таку оплату забезпечує електропостачальник, та послуги постачальника послуг комерційного обліку, якщо оплата за ці послуги забезпечується електропостачальником. Інформація про ці платежі має бути зазначена окремо згідно з тарифами (цінами) на послуги відповідних учасників роздрібного ринку.

Разом з рахунками остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію позивач надавав відповідачу і рахунки остаточного розрахунку за послуги з передачі електричної енергії.

Як зазначив позивач, рахунок остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію сплачувався відповідачем в повному обсязі, а рахунки за послуги з передачі електричної енергії відповідач не відшкодовував.

З матеріалів справи вбачається, що щомісячно, з липня 2019 року, Споживачем були отримані рахунки остаточного розрахунку за послуги з передачі електричної енергії. Проте, платежі на погашення заборгованості не здійснювались, і станом на 11.09.2020 заборгованість відповідача за отримані від позивача послуги з передачі електричної енергії за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 становить 164 780,13 грн.

Листом № 13592/20/7-19 від 24.12.2019 НКРЕКП надано було роз`яснення про те, що електропостачальник або споживач, який купує електричну енергію за двосторонніми договорами або на організованих сегментах ринку електричної енергію за двосторонніми договорами або на організованих сегментах ринку електричної енергії, сплачує послугу з передачі електричної енергії оператору системи передачі в обсягах споживання електричної енергії, як це передбачено зазначеними вище нормами Кодексу системи передачі, а також пунктом 4.31 ПРРЕЕ. згідно з якими електропостачальник включає в єдиний платіжний документ за електричну енергію також суми оплати за послуги оператора системи, якшо таку оплату забезпечує електропостачальник.

03.07.2020 позивачем відповідачу була направлена вимога за № 1382/01 щодо існуючої заборгованості та нарахованих господарських санкцій за неналежне виконання грошових зобов`язань по Договору. Вказана Вимогу відповідачем залишена без реагування.

За умовами п.5.7. Договору оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

23.07.2020 позивачем було повторно направлено на адресу відповідача супровідним листом №1512/01/01, вимогу від 23.07.2020 р. № 1513/01/01, акт звірки розрахунків, рахунки остаточного розрахунку помісячно за 2019 рік та акти прийняття - передавання товарної продукції також помісячно за 2019 рік.

31.07.2020 позивач отримав лист від відповідача (вх. № 4578), в якому відповідач повідомив, що у зв`язку з відсутністю укладеного договору та кошторисних призначень, не має підстав для визнання заборгованості в сумі 164 780,13 грн та підписання актів звірки.

За умовами п. 6.2. Договору від 14.08.2019, Споживач за невиконання умов пункту 3.2. Розділу 2 сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Розмір нарахованої позивачем відповідачу пені за період з 03.01.2020 по 16.03.2020 становить 7923,85 грн.

В порядку ч.2 ст.625 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання нарахував за період з 03.01.2020 по 16.03.2020 - 1318,24 грн. втрат внаслідок інфляції та 999,49 грн. 3% річних.

Ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон) визначено:

учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, треидер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому Законом;

споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж: електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу;

оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії;

система передачі електричної енергії (далі - система передачі) - система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для передачі електричної енергії;

передача електричної енергії (далі - передача) - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями.

На виконання Закону Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання).

Відповідно до розділу 1 пункту 1.1.2 Правил:

учасники роздрібного ринку електричної енергії - електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу, з метою використання ним електричної енергії на власні потреби;

договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами;

постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору;

споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів;

попередня оплата - оплата до початку розрахункового або планового періоду повної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у найближчому наступному періоді; . „

розрахунковий період - період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або розподіленої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки.

Ст. 4 Закону передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договори укладаються відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно п. 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

За приписами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до п.3.1.7 Правил, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Ст.525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положення ст.612 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч.1 ст. 173 та ч.1 ст.174 Господарського кодексу (далі - ГК) України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 11.03.2019 та укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу № 6 від 11.03.2019.

Суд враховує, що у зв`язку з набранням з 01.07.2019 чинності прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», а відповідно і впровадження нових ринків електричної енергії, змінились принципи закупівлі електричної енергії.

Згідно вказаних змін Оператор системи передачі ПрАТ «НЕК «Укренерго», як один із безпосередніх учасників ринку електричної енергії, набув прав передбачених у п.п.3 п. 2 ст. 33 Закону, а саме своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління.

Разом з цим, у відповідності до п. 5.6 розділу 5 глави XI Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 за № 309, оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Згідно п.4.31 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, електропостачальник включає в єдиний платіжний документ за електричну енергію також суми оплати за послуги оператора системи., якщо таку оплату забезпечує електропостачальник, та послуги постачальника послуг комерційного обліку, якщо оплата за ці послуги забезпечується електропостачальником. Інформація про ці платежі повинна бути зазначена окремо згідно з тарифами (цінами) на послуги відповідних учасників роздрібного ринку.

Відповідно до п. 5.2. розділу XI Кодексу, укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі.

Пунктом 5.3. розділу XI Кодексу визначено кому можуть надаватись послуги ОСП з передачі електричної енергії на підставі договору.

Оскільки між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ПрАТ «НЕК Укренерго» (оператор системи передачі) був укладений договір з передачі електричної енергії для забезпечення потреб споживачів, то виконуючи умови договору між електропостачальником позивач і ПрАТ «НЕК «Укренерго», то на підставі пункту 4.30 ПРРЕЕ, Товариство на умовах передоплати сплачує ПрАТ «НЕК «Укренерго» за послуги з передачі електричної енергії для своєчасного забезпечення електропостачання споживачів.

Відтак, відповідно до п. 1.2.11, 2.1.2 ПРРЕЕ, для реалізації права на вільний вибір електропостачальника споживач повинен мати укладений з оператором системи договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

В той же час, відповідно до пункту 1.2.6 ПРРЕЕ, оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача.

Відповідач не укладав договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а саме з ПрАТ «НЕК Укренерго».

Таким чином, для того щоб до електроустановок відповідача не було припинено постачання електричної енергії, позивачем були відшкодовані ПрАТ «НЕК Укренерго» послуги з передачі електричної енергії за період з липня 2019 р. по грудень місяць 2019 р. включно, з подальшим направленням рахунків за послуги з передачі електричної енергії відповідачу для їх оплати.

Саме через вказані обставини між позивачем та відповідачем був укладений договір про оплату послуг з передачі електричної енергії № 6 П від 14.08.2019.

Твердження відповідача про те, що договір про оплату послуг з передачі електричної енергії № 6 П від 14.08.2019 не наданий відповідачу для реєстрації взяття бюджетних зобов`язань в органах Державної казначейської служби України, суд оцінює критично, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно до ч.3 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згода відповідача на укладання договору № 6 П від 14.08.2019 підтверджується підписом уповноваженої особи (директора Департаменту), скріпленого печаткою установи.

Суд вважає, що одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в п.3 ст.3 та ст.627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини, а також, що сторони с вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 цього Кодексу). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду Касаційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Отже, відповідач на час підписання/укладання договору № 6 П від 14.08.2019, скріплюючи свій підпис печаткою, був вільним в укладенні цього договору та мав добровільний характер вступити в договірні відносини. Доказів примусового характеру щодо здійснення договірних відносин із позивачем, відповідач суду не надав.

Суд також враховує, що згідно листа НКРЕКП № 13592/20/7 від 24.12.2019 та п. 4.31 Правил, послуги з розподілу та передачі електричної енергії є невід`ємною частиною постачання електричної енергії.

За приписами п.47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Довгострокове зобов`язання за енергосервісом на підставі документального підтвердження в установленому порядку скорочення обсягів споживання комунальних послуг та енергоносіїв і видатків на їх оплату за звітний період (порівняно з такими обсягами (видатками), які були б спожиті (здійснені) за відсутності енергосервісу) набуває статусу бюджетного зобов`язання у сумі, визначеній згідно з умовами договору енергосервісу виходячи з цін (тарифів), діючих у періоді, за який здійснюється розрахунок, у межах фактичного скорочення таких видатків.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу).

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними.

За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Згідно ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.1.4. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби в України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, бюджетне фінансове зобов`язання (далі - Порядок) - розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.

Так, судом досліджено положення ст.ст.48, 49 Бюджетного кодексу України, та встановлено, що вказані положення не роблять виключень для недобросовісного розпорядника бюджетних коштів, який, взявши на себе зобов`язання за письмовим договором у 2019 році, не спромігся заздалегідь погодити у кошторисі бюджетні асигнування на електроенергію, що ним споживалась у 2019 році.

Відтак, суд не вбачає відсутність у відповідача обов`язку оплачувати вартість отриманої від позивача електроенергії за вказаний період 2019 року.

За приписами ст.73 та ст.74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт постачання позивачем електричної енергії відповідачу останнім не спростовується та підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- договором про постачання електричної енергії споживачу № 6 від 11.03.2019 з додатками до нього;

- договором про оплату послуг з передачі електричної енергії № 6 П від 14.08.2019,

- рахунками на оплату за період з лютого місяця 2019 р. по грудень місяць 2019 р.,

- письмовими Вимогами позивача від 03.07.2020 та від 23.07.2020.

Таким чином, борг відповідача за спожиту електричну енергію, поставлену позивачем в період з 01.07.2019 по 01.12.2019 становить 164780,13 грн. (в т.ч. ПДВ), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за період з 03.01.2020 по 16.03.2020 пені в розмірі 7923,85 грн. та 999,49 грн. 3% річних є обґрунтованими і відповідають умовам п.6.2 Договору про оплату послуг з передачі електричної енергії від 14.08.2019 №6 П та приписам ч.2 ст.625 ЦК України. Розрахунок позивача про стягнення з відповідача пені та 3% річних за прострочення платежу є вірним, і таким, що підлягає до задоволення.

Розрахунок позивача про стягнення 1318,24 грн. втрат внаслідок інфляції суд вважає не вірним, оскільки при здійснені судом перерахунку за допомогою калькулятора підрахунку нарахування штрафних санкцій програми ТОВ «ЛІГА-ЗАКОН», сума інфляційного збільшення становить - 1151,15 грн. Відтак, за період з 03.01.2020 по 16.03.2020 з відповідача на користь підлягає стягненню 1151,15 грн. втрат внаслідок інфляції.

З огляду на вище викладені обставини справи і приписи чинного законодавства суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2412,61 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (; вул.Гоголя,251, м.Черкаси, 18001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (; вул.Благовісна,166, м.Черкаси, 18002) 174854,62 грн. 72 коп., з яких: 164 780,13 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят грн. 13 коп.) боргу; 7 923,85 грн. (сім тисяч дев`ятсот двадцять три грн. 85 коп.) пені; 999,49 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 49 коп.) 3% річних; 1 151,15 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят одна грн. 15 коп.) втрат внаслідок інфляції та 2412,61 грн. (дві тисячі чотириста дванадцять грн. 61 коп.) витрат на сплату судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.11.2020.

Суддя К.І. Довгань