ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 Справа № 917/1346/20

м. Полтава

За позовом Фермерського господарства "Фесенко М.В.", вул. Катерини Зеленко, 42,с. Берестівка, Липоводолинський район, Сумська область, 42513

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія", вул. Автобазівська, 2/9, м. Полтава, 36008

про стягнення грошових коштів,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерського господарства "Фесенко М.В." (далі - позивач/ ФГ "Фесенко М.В.") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" (далі - відповідач/ ТОВ "Українська зерноторгова компанія") 135787,60 грн., в тому числі 131869,45 грн. основного боргу, 1940,11 грн. річних, 1978,04 грн. втрат від інфляції. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № 21/12/Ф-18 від 21.12.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.09.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Копія ухвали суду 08.09.2020 направлена на адресу відповідача повернулася не врученою з відміткою поштового відділення "Адресат відсутній".

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ТОВ "Українська зерноторгова компанія", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) був укладений Договір поставки № 21/12/Ф-18 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію, країна походження - Україна, яка надалі йменується «Товар» в асортименті, за ціною, кількістю та якістю на умовах, узгоджених Сторонами у відповідних Додатках до цього Договору, що укладаються окремо на кожну партію Товару. Продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною, відчуженням, арештом, не є предметом застави перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, тобто Товар, який постачається за Договором, є вільним від будь-яких прав та/або домагань третіх осіб.

Згідно п. 2.1. Договору ціна товару, кількість товару, загальна сума вартості кожної окремої партії Товару визначається в Додатках до цього договору, та є його невід`ємною частиною.

Розрахунок Покупця з Продавцем здійснюється на підставі рахунку - фактури, наданого Продавцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця упродовж 3 банківських днів моменту отримання рахунку-фактури, на умовах передплати у розмірі 80% від вартості кожної окремої парт товару, визначеної відповідним Додатком.

Оплата решти 20% вартості кожної окремої партії товару, визначеної відповідним Додатком здійснюється Покупцем після реєстрації податкових накладних, складених в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, та отримання від Продавця видаткових накладних на відповідну партії Товару визначеної Додатком (п. 2.2 Договору).

Також між сторонами укладено:

- додаток № 3 до Договору від 21.11.2019 на поставку кукурудзи урожаю 2019 року у кількості 100 метричних тон, загальною вартістю 350004,00 грн.; умови поставки ЕХW - ЕХW с. Берестівка, Липово-Долинського р-ну., згідно з «ІНКОТЕРМС-2010" та умовами чинного Договору; термін постачання - до 30.11.2019;

- додаток № 4 до Договору від 23.12.2019 на поставку кукурудзи урожаю 2019 року у кількості 40 метричних тон, загальною вартістю 136032,00 грн.; умови поставки ЕХW - с. Берестівка, Липово-Долинського р-ну., Сумська обл., згідно з «ІНКОТЕРМС-2010" та умовами чинного Договору; термін постачання - до 31.12.2019.

Копії вказаних додатків до Договору - в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що за умовами Договору ним було поставлено, а покупцем прийнято товар, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 18 від 22.11.2019 на суму 348253,98 грн. (первинний документ був складений в електронній формі, з дотриманням вимог законодавства про електронні документи й електронний документообіг);

- № 21 від 29.12.2019 на суму 125 285,47 грн.

Копії вказаних видаткових накладних, а також докази підписання сторонами видаткової накладної № 18 від 22.11.2019 в електронному вигляді з допомогою накладення електронних сертифікатів - в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, товар відповідачем було оплачено частково, на суму 341670,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 11155 від 22.11.2019 на суму 291670,00 грн., № 11227 від 21.12.2019 на суму 20000,00 грн., № 11217 від 17.01.2020 на суму 20000,00 грн., № 11378 від 16.03.2020 на суму 10000,00 грн. (копії вказаних платіжних доручень - в матеріалах справи).

Також позивачем надано копії податкових накладних № 19 від 22.11.2020 та № 22 від 29.12.2019 і копії електронних квитанцій № 1 від 25.11.2020 та № 1 від 13.01.2020, які свідчать про реєстрацію позивачем податкових накладних в ДПС України.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за поставлений йому товар становить - 131 869,45 грн.

12.02.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості (копія вимоги та докази її направлення відповідачу - в матеріалах справи).

Оскільки відповідачем суму боргу так і не погашено, позивач нарахував відповідачу інфляційні збитки за період з березня по липень 2020 року на суму 1978,04 грн., а також 3% річних на прострочену суму боргу на суму 1940,11 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 131869,45 грн. основного боргу, 1940,11 грн. річних, 1978,04 грн. втрат від інфляції.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач поставив позивачу товар на суму 473539,45 грн., який останній оплатив частково, на суму 341670,00 грн. Заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 131869,45 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми боргу за поставлений позивачем товар.

Позов в частині стягнення 131869,45 грн. основного боргу є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та не заперечується відповідачем, а отже підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні збитки за період з березня по липень 2020 року на суму 1978,04 грн., а також 3% річних на прострочену суму боргу на суму 1940,11 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних і встановлено їхню правильність.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення 1978,04 грн. інфляційних збитків та 1940,11 грн. 3% річних є обґрунтованим, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" (вул. Автобазівська, 2/9, м. Полтава, 36008; ) на користь Фермерського господарства "Фесенко М.В." (вул. Катерини Зеленко, 42,с. Берестівка, Липоводолинський район, Сумська область, 42513; ) 131869 грн. 45 коп. основного боргу, 1940 грн. 11 коп. 3% річних, 1978 грн. 04 коп. інфляційних втрат, 2102 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук