ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2886/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-4026/20 від 09.11.2020р. на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегінального управління Міністрества юстиці України (місто Одеса) у справі №916/2886/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО"

до відповідачів: Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1

про стягнення 867 473,47грн.-

Особа, на бездіяльність якої подається скарга: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса)

За участю представників сторін:

Від позивача (скаржника): не з`явився;

Від відповідачів: не з`явились;

Від відділу ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 2950/19) до відповідачів - Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1 про стягнення 867 473,47грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.12.2019р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" до відповідачів - Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1 про стягнення 867 473,47грн. було задоволено та солідарно стягнуто з Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" (67741, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Підгірне, вул. Пушкіна, будинок 138; код 40032656) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч / грн. 00 коп. - суму основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суму відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суму пені, 28 361 / двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суму 36% річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суму штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012/ тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп.

03.01.2020р. Господарським судом Одеської області на виконання рішення суду від 02.12.2019 року по справі №916/2886/19 було видано судовий наказ.

25.03.2020р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" надійшла скарга вх.№ГСОО 2-525/20 на дію державного виконавця у справі №916/2886/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-525/20 на дію державного виконавця у справі №916/2886/19 було задоволено.

30.04.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" надійшла скарга вх.№ГСОО 2-1045/20 на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегінального управління Міністрества юстиці України (місто Одеса) у справі №916/2886/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.07.2020 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-1045/20 від 30.04.2020р. на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегінального управління Міністрества юстиці України (місто Одеса) у справі №916/2886/19 було відмовлено.

09.11.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" надійшла скарга вх.№ГСОО 2-4026/20 на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегінального управління Міністрества юстиці України (місто Одеса) у справі №916/2886/19.

Крім того, скаржник звернувся до суду із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за вх.ГСОО№29855/20.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.11.2020р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-4026/20 передано на розгляд судді Гуту С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2020р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО2-4026/20 прийнято до розгляду.

Розгляд скарги призначити на "19" листопада 2020 р. о 11:30 год. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" за вх.№29855/20 від 09.11.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Однак у судове засідання 19.11.2020 року з технічних причин з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" зв`язатися не вдалось.

В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" зазначає, що відповідно до Постанови Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 про стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ідентифікаційний код 36348550) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч/ гри. 00 коп. - суми основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суми відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суми пені, 28 361 /двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суми 36% - річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суми штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012 /тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп. Всього - 880 485 (вісімсот вісімдесят тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 57 копійок.

На сьогодні наказ Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 не виконаний.

Відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період із 04 серпня 2020 року по 02 листопада 2020 року в силу дії обов`язкових норм, зокрема Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», своєчасних, належних, повних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

У зв`язку із цим. Скаржник звертається із скаргою на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дпістроеського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі М916/2886/19, суть якого зводиться до наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених законами.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способі правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404- VIII та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону У країни "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних І реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із держ авними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

«Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує. ТОВ «СПЕКТР-АГРО» звертає увагу та просить врахувати, що вказана правова позиція законодавця повністю узгоджена та відповідає (підтримана) також позицією Верховного Cvdv із даного питання. котрі викладена, зокрема, у Постанові від 23 серпня 2018 року у справі №911/167/17.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи тс, що виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно- правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувана та боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 03 червня 2020 року у справі №464/5990/16-а, основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав. Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно- правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися виконавцем одноразово.

Пунктом 1,4 статі 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» поряд із цим просить врахувати, що обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України "Про виконавче провадження", Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» звертає увагу та просить врахувати, що вказана правова позиція законодавця повністю узгоджена та відповідає (підтримана) також позицією Верховного Суду із даного питання, котрі викладена, зокрема, у Постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №903/1297/14,

ТОВ «СПЕКТР-АГРО», ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження N961361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та тими даними/відомостями про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Білгород-Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса), котрі останнім розміщенні в даній системі на підтвердження їх вжиття та/або застосування, зазначає про порушення та недотримання Білгород-Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) як статей 10, 18, 26, 36 Закону України «Про виконавче провадження» в цілому, так і положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема.

Адже, виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 04 серпня 2020 року по 02 листопада 2020 року взагалі не проводилась, а раніше вказаного періоду проводилась із порушенням/не дотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, на правове переконання Скаржника, в матеріалах виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 відсутні докази прийняття банківськими установами відповідних Постанов про арешт коштів Боржника, що, в свою чергу, падає можливість вільно та безперешкодно користуватись ними для власних цілей відмінних із необхідністю погашення заборгованості наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19.

Таким чином, є всі підстави стверджувати, наполягати та наголошувати на тому, що Білгород- Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції м. Одеса виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 здійснюються формально, поверхнево та носять «кабінетний» характер, котрий полягає в тому, що більшість дій, котрі проводяться, здійснюються в межах кабінету як робочого місця державного виконавця, та навіть при виявлені майна.

Поряд із цим, об`єктивним залишається той факт, що в силу умислу та/або власного недбальства, котра призвела до певною бездіяльності, левова частина коштів Боржника залишається у вільному розпорядженні Боржника за умовами того, що рішення суду у даній справі так і Боржником не виконано.

Слід наголосити на тому, що, підтвердженням та/або спростування бездіяльності державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо вказаного вище порушення можу слугувати та слугує відомості (виписка, довідка, тощо) із обслуговуючих банків Боржника про рух коштів по відповідному рахунку в період із 29 квітня 2020 року по 02 листопада 2020 року - чого наразі не вбачається та/або не існує.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО», за результатами аналізу норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, зазначає та просить врахувати, що Білгород-Дністровський МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не був позбавлений як раніше, так і й станом на сьогодні здійснити такі виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 (за період із 04 серпня 2020 по 02 листопада 2020 року не було зроблено) на предмет перевірки та встановлення джерел доходів Боржника.

Частина 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Натомість, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 за період перебування наказів на примусовому виконанні, платіжні вимоги на списання коштів Білгород-Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не виставлялись - наявність надходження та/або знаходження грошових коштів Боржника на його арештованих рахунках.

Згідно із правовою позицією, котра викладена зокрема в пункті 15 Постанови Верховного суду від 13 лютого 2018 року у справі №923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено Функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для посилання на неможливість виконання судового рішення за рахунок відсутності майна у Боржника - адже, відсутність майна у Боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна у Боржника належним чином не перевірена.

Посилання (думка, позиція) на предмет того, що відповідно до абз. З ч. 5 ст. 13 Закону №1404- VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом, Скаржник вважає передчасними, оскільки зазначена норма не звільняє державного виконавця від встановленого ч. 1ст. 18 Закону № 1404-VIII обов`язку вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, і стосується строків прийняття окремих рішень та вчинення окремих дій виконавчих дій, а не загальних строків здійснення виконавчого провадження та періодичності перевірки майнового стану боржника.

TОB «СПЕКТР-АГРО» звертає увагу та просить врахувати, що вказана правова позиція законодавця повністю узгоджена та відповідає (підтримана) також позицією Верховного Суду із даного питання. котрі викладена, зокрема, у Постанові від 18 липня 2018 року у справі №915/1294/13.

Дане твердження Скаржника вкотре свідчить та підтверджує «Формальність» та «утопічність» виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 державним виконавцем Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса).

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» просить врахувати, що БІлгород-Дністровський МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не був позбавлений можливості звернутись до компетентних органів, зокрема, до районного/обласного Центру надання адміністративних послуг, до районного/обласного структурного підрозділу Державної міграційної служби України, до райониих/обласних структурних підрозділів ДПС України, до державного реєстратора районного рівня, тощо, із метою встановлення всіх необхідних ідентифікуючий даних/відомостей про Боржника із метою подальшого вжиття заходів як от притягнення до кримінальної відповідальності та обмеження у праві виїзду за кордон.

ТОВ «СПЕКТР-ЛГРО» зазнач ас, що Біжород-Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено позва увагою наступні положення норми чинного законодавства України

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Не залишеним для ТОВ «СПЕКТР-АГРО» поза увагою залишається Факт відсутності направлення до Господарського суду Харківської області на підставі статті 337 ГПК України подання про обмеження у праві виїзду за кордон Боржника.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає також про те, що у практиці невиконання та ухилення від виконання рішень судів різними Боржниками-фізичними-особами/ФОП доволі часто використовуються такі шляхи ухилення як, зокрема, оформлення майна на близьких родичів та членів сімї, зокрема та в тому числі й дружин.

Натомість, відсутні будь-які докази вжиття жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, направленні на пошук, встановлення та звернення стягнення на майно Боржника, котре перебуває у спільній сумісній власності.

Так, відповідно до відкритих джерел/баз даних, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» встановлено, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником та/або засновником, а також керівником таких суб`єктів господарювання як ТОВ «ПОБЕДА X» (код ЄТРГГОУ 05530837Ї та Сільськогосподарський виробничий кооператив «ТОПАГРОСЕРВІС» (1).

Наявність у власності Боржника корпоративних прав передбачає та зумовлює участь у діяльності іншої юридичної особи, що передбачає можливість отримання доходу у вигляді розподілу відповідного прибутку від діяльності вказаних суб`єктів господарювання та доходу у вигляді заробітної плати.

Натомість, відсутні будь-які докази вжиття будь-яких/жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 на виконання та дотримання положень статті 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»

Доцільно наголосити па існуючій правовій позиції Верховного Суду, котра викладена, зокрема в Постанові від 19 серпня 2019 року у справі М913/438/16. котра визначальним фактором та обставиною належності вжитої/застосованої виконавчої дії визначає не лише її винесення та існування серед матеріалів виконавчого провадження, а й встановлює необхідність її оцінки щодо реальності здійснення - дошізи скерування запитів до відповідних установ, організацій, співвідношення запитам направлених па адреси відповідних установ/організацій із наявністю відповідей на них, доказів прийняття постанов органу ДВС до виконання банківськими установами, сервісними центрами МВС України, державними реєстраторами речових прав, тощо.

Слід також наголосити на тому, що невиконання судового рішення протягом такого тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття «розумності строків», проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій направлена на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Водночас, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Таким чином, є всі підстави стверджувати, наполягати та наголошувати на тому, що Білгород- Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 здійснюються формально, поверхнево та носять «кабінетний» характер, котрий полягає в тому, що більшість дій, котрі проводяться, здійснюються в межах кабінету як робочого місця державного виконавця, та навіть при виявлені майна/активів Боржника, в реальності та дійсності не реалізуються/не виконуються.

У виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, відповідних заходів не було вжито й по сьогодні, що призвело до неможливості задоволення вимог Стягувана за рахунок майна/активів Боржника.

Зазначене свідчить про порушення керівником та відповідальною особою (державним виконавцем) Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстииії (м. Одеса) принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій. встановлених нормами Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суддів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Бездіяльність Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) призвела до не отримання та не задоволення вимог Стягувача за наказом Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 за рахунок наявного та/або невиявленого майна Боржника.

В даному випадку, Білгород-Дністповським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) самостійно без правового обгрунтування, керуючись власною думкою, котра не співпадає із чинним законодавством України зроблено підміну понять при оцінці понять, обставин та Фактів справи, та врахування їх у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19.

Поряд із цим, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає та просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15. згідно котрої господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (пункт 7.43.)

Також доречно зауважити те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц).

На підставі вищезазначено представник позивача (СКАРЖНИКА) просить суд, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) у судове засідання не з`явився, що в силу вимог ч.2 ст.342 ГПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, що в силу вимог ч.2 ст.342 ГПК України також не перешкоджає розгляду скарги.

У зв`язку із цим, Скаржник звертається до суду із скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) у справі №916/2886/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, керуючись чинним законодавством України, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав:

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З матеріалів скарги вбачається, що на виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.12.2019р. по справі № 916/2886/19 видано наказ від 03.01.2020р. про стягнення солідарно з Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" (67741, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Підгірне, вул. Пушкіна, будинок 138; код 40032656) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч / грн. 00 коп. - суму основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суму відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суму пені, 28 361 / двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суму 36% річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суму штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012/ тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп.

На сьогодні наказ Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 не виконаний.

Відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період із 04 серпня 2020 року по 02 листопада 2020 року в силу дії обов`язкових норм, зокрема Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», своєчасних, належних, повних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

Згідно з п.2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. за №1126/29256, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до п.п.2,3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Згідно з положеннями п.п.1,2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Отже, державним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

До того ж господарським судом враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Між тим, державним виконавцем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним всіх необхідних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, що в свою чергу надає можливість суду визнати обставину невчинення державним виконавцем таких дій встановленою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Згідно з п.п.11,12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012р. №512/5, запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою. У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Відповідно до ч.ч.2,8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує.

Адже, виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 04 серпня 2020 року по 02 листопада 2020 року взагалі не проводилась, а раніше вказаного періоду проводилась із порушенням/не дотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, на правове переконання Скаржника, в матеріалах виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 відсутні докази прийняття банківськими установами відповідних Постанов про арешт коштів Боржника, що, в свою чергу, падає можливість вільно та безперешкодно користуватись ними для власних цілей відмінних із необхідністю погашення заборгованості наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19.

Таким чином, є всі підстави стверджувати, наполягати та наголошувати на тому, що Білгород- Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції м. Одеса виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 здійснюються формально, поверхнево та носять «кабінетний» характер, котрий полягає в тому, що більшість дій, котрі проводяться, здійснюються в межах кабінету як робочого місця державного виконавця, та навіть при виявлені майна.

Поряд із цим, об`єктивним залишається той факт, що в силу умислу та/або власного недбальства, котра призвела до певною бездіяльності, левова частина коштів Боржника залишається у вільному розпорядженні Боржника за умовами того, що рішення суду у даній справі так і Боржником не виконано.

Таким чином, державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч.2,4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009р.).

Господарський суд вважає, що встановлена судом бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року у справі №916/2886/19 за період з 04 серпня 2020 року по 02 листопада 2020 року порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст.234,342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-4026/20 від 09.11.2020р. на бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегінального управління Міністрества юстиці України (місто Одеса) у справі №916/2886/19 - задовольнити.

2.Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

3.Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61361535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 із врахуванням статей 10, 18, 26, 36, 48, 53-1, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст складено 24 листопада 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут