ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 902/1159/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Зуєва В. А., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леся"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 (колегія суддів: Саврій В. А. - головуючий, Крейбух О. Г., Коломис В. В.) та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30.03.2020 (суддя Яремчук Ю. О.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Леся"

про визнання неправомірними дій державного виконавця, у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леся",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,

про звернення стягнення 5 772 053,03 грн на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи

1.1. Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни (далі - ПАТ "Банк Форум") звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леся" (далі - ТОВ "Леся") про звернення стягнення 5 772 053,03 грн на предмет іпотеки.

1.2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.11.2015 позов ПАТ "Банк Форум" задоволено повністю.

1.3. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.05.2015 виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення, а саме пункти 2 та 3 резолютивної частини рішення по справі № 902/1159/15 від 02.11.2015 року викладено в наступній редакції: "В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0002/07/20-КС від 10.10.2007 в сумі 5772053,03 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 304,5 кв. м, що належать ТОВ "Леся" () на користь ПАТ "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідент. код 21574573). В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0002/07/20-КС від 10.10.2007 в сумі 5772053,03 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032, що знаходиться на АДРЕСА_1 , що належить ТОВ "Леся" () на користь ПАТ "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідент. код 21574573)."

1.4. На виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 02.11.2015 видано 17.11.2015 накази № 902/1159/15.

1.5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") 21.03.2019 подало заяву (№ 49465 від 18.03.2019) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 902/1159/15.

1.6. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.03.2019 заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну сторони у виконавчих провадженнях № 52219028 та № 52218460 задоволено. Замінено первісного стягувача, ПАТ "Банк Форум", на його правонаступника - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у виконавчих провадженнях № 52219028 та № 52218460 з виконання наказів № 902/1159/15, виданих 17.11.2015, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме будівлі та споруди, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 304,5 кв. м, що належать ТОВ "Леся", на користь ПАТ "Банк Форум" та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032, що знаходиться на вул. Л. Українки, 13 в м. Вінниці, що належить ТОВ "Леся", на користь ПАТ "Банк Форум".

1.7. ТОВ "Леся" звернулося до Господарського суду Вінницької області зі скаргою про визнання неправомірними дії державного виконавця у справі № 902/1159/15.

1.8. Скарга ТОВ "Леся" мотивована тим, що державний виконавець порушив порядок визначення вартості та оцінки рухомого майна боржника (не узгоджував зі скаржником вартість майна; оцінка майна, виконана суб`єктом оціночної діяльності, була прийнята державним виконавцем без здійснення фактичного огляду майна, що підлягало оцінці, та без урахування поліпшень зазначеного майна); неправомірно передав майно стягувачу в рахунок погашення боргу; не повідомив боржника про дату та час проведення електронних торгів; всупереч рішенню керівника - начальника управління ДВС, виконав умови заяви щодо передачі майна, щодо якої було надано відмову керівного органу.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.03.2020 у задоволенні скарги ТОВ "Леся" від 02.03.2020 про визнання неправомірними дії державного виконавця у справі № 902/1159/15 відмовлено.

2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Леся" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30.03.2020 у справі №902/1159/15 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.

2.3. Судові рішення мотивовані тим, що скаржник не довів порушення державним виконавцем положень статей 57, 61 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 8, 9 Закону України "Про державну службу". Суди установили, що здійснюючи виконавче провадження, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 та ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.03.2020, ТОВ "Леся" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення, яким скаргу ТОВ "Леся" про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування акта та постанови Державного виконавця у виконавчому провадженні ЗВП № 60022065 задовольнити.

3.2. Скаржник, обґрунтовуючи касаційну скаргу, зазначає про порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, положень статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", статей 47, 49 Закону України "Про іпотеку", статей 8, 9 Закону України "Про державну службу". Крім того, ТОВ "Леся" стверджує, що суд апеляційної інстанції не застосував висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 04.03.2018 у справі № 274/3076/13-ц (щодо застосування зазначених норм права).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) В. В. Паламарчук просить касаційну скаргу ТОВ "Леся" залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. Заявник зазначає, що його дії та рішення вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, в межах повноважень, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Переглянувши оскаржувані у справі постанову та ухвалу, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

4.2. Предметом касаційного перегляду є судові рішення, винесені за результатами розгляду скарги ТОВ "Леся" про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування акта та постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ЗВП № 60022065.

4.3. Суди встановили, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відділ ДВС) було відкрито зведене виконавче провадження № 60022065, до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання:

- наказу № 902/1159/15, виданого 17.11.2015, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 304,5 кв. м, що належать ТОВ "Леся", на користь ПАТ "Банк Форум" (ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.03.2019 у справі № 902/1159/15 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ "Банк Форум" на ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія");

- наказу № 902/1159/15 від 17.11.2015 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032, що знаходиться на АДРЕСА_1, що належить ТОВ "Леся", на користь ПАТ "Банк Форум" (ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.03.2019 у справі № 902/1159/15 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ "Банк Форум" на ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія").

- наказу Господарського суду Вінницької області по справі № 902/1159/15 від 17.11.2015 про стягнення з ТОВ "Леся" на користь держави судового збору в сумі 73 080,00 грн.

25.05.2017 під час проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 51422596 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Володимир Володимирович (далі - державний виконавець) провів опис та арешт майна (коштів) боржника, ТОВ "Леся", за адресою: АДРЕСА_1, про що склав постанову від 25.05.2017 про опис та арешт майна боржника.

11.04.2019 державний виконавець у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 51422596 призначив суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання Байду Т. А., про що виніс постанову.

15.07.2019 до відділу ДВС надійшов звіт № 54/19 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) майнового комплексу - будівлі та споруди, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_1.

В межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51422596 державний виконавець передав на реалізацію майно боржника (ТОВ "Леся") за ціною 2 692 330,00 грн, а саме: майновий комплекс магазину, розташований в АДРЕСА_1, у тому числі земельну ділянку, загальною площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032, та земельні поліпшення, в складі: будівля магазину з прибудовами (літ. А), загальною площею 220,7 кв. м; холодильна камера (літ. Б), загальною площею приміщень 17,2 кв. м; склад (літ. В), загальною площею 33,1 кв. м; павільйон (літ. Г), загальною площею 33,5 кв. м; вбиральня (літ. Д); огорожа (№ 1-№ 2).

Зазначене майно боржника розміщено в системі електронних торгів реєстраційний номер лота -374510, день та час проведення електронних торгів - 15.10.2019 о 09:00 год, початкова ціна продажу - 2 692 330,00 грн (згідно з листом-повідомленням ДП "СЕТАМ" № 9994/17-18-19 від 16.09.2019).

Згідно з протоколом ДП "СЕТАМ" № 4369333 від 15.10.2019 торги з реалізації вказаного майна боржника не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Зазначене майно боржника було повторно розміщено в системі електронних торгів реєстраційний номер лота - 384506 (уцінено - лот № 374510), день та час проведення електронних торгів - 27.11.2019 о 09:00 год, початкова ціна продажу 2 153 864,00 грн (згідно з листом-повідомленням ДП "СЕТАМ" № 11692/17-18-19 від 04.11.2019).

Відповідно до протоколу ДП "СЕТАМ" № 4448207 від 27.11.2019 торги з реалізації вказаного майна боржника не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

02.12.2019 на адресу відділу ДВС надійшла заява директора ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", згідно з якою стягувач просив залишити за ним в рахунок погашення боргу нереалізоване майно, а саме майновий комплекс магазину: будівля магазину з прибудовами (літ. А), загальною площею 220,7 кв. м; холодильна камера (літ. Б), загальною площею приміщень 17,2 кв. м; склад (літ. В), загальною площею 33,1 кв. м; павільйон (літ. Г), загальною площею 33,5 кв. м; вбиральня (літ. Д); огорожа (№1-№2) та земельна ділянка площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032 за адресою АДРЕСА_1, за ціною 2 692 330,00 грн.

Заступник начальника Управління - начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Калинчук Сергій зазначив про відсутність підстав для передачі нереалізованого іпотечного майна (майновий комплекс: буд. магазину з прибудинкова площа 220,7 кв. м, холод. кам.-17,2 кв. м, склад- 33,1 кв. м, павільйон 33,5 огор. № 1-2, та земельна ділянка площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:020:0032, за адресою АДРЕСА_1) на користь стягувача за ціною 2 692 220,00 грн, оскільки другі прилюдні торги не відбулися і стягувач має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною других прилюдних торгів, а саме 2 153 864,00 грн.

Повторно стягувач звернувся до відділу ДВС з заявами про залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості боржника від 10.12.2019 та від 11.12.2019 за ціною других торгів 2 153 864,00 грн.

27.12.2019 державний виконавець виніс постанову та склав акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ЗВП № 60022065, за якою ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" передано в рахунок погашення заборгованості за наказами № 902/1159/15 від 17.11.2015 та № 902/1159/15 від 17.11.2015 Господарського суду Вінницької області нерухоме майно, що належить боржнику, майнового комплексу - будівлі та споруди, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_1, вартістю 2 153 864,00 грн.

4.4. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на момент проведення опису та арешту майна), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

4.5. Відповідно до частини 1- 3 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на момент винесення державним виконавцем постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності (11.04.2019)) визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

4.6. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18 зазначила, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців (пункт 31 зазначеної постанови). Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16 - ц.

4.7. За змістом частин 5 - 6 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

4.8. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

4.9. Таким чином, на стадії вчинення підготовчих дій для реалізації арештованого майна боржника, державний виконавець після здійснення арешту та опису майна боржника залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Про проведення оцінки майна державний виконавець зобов`язаний повідомити сторони виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку шляхом направлення простого поштового повідомлення або доставити кур`єром. Метою такого повідомлення є ознайомлення зі звітом про оцінку майна та можливість оскарження сторонами виконавчого провадження у судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

4.10. За правилами статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції закону на момент звернення ТОВ "Леся" зі скаргою на дії державного виконавця) рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

4.11. ТОВ "Леся" у скарзі про визнання неправомірними дій державного виконавця зазначило, що з порушенням правил статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець не направляв повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна боржнику, чим порушив права товариства на ознайомлення зі звітом про оцінку майна.

Суди встановили, що 12.07.2019 на адресу відділу ДВС надійшов звіт про незалежну оцінку "імовірної" ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) майнового комплексу магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ТОВ "Леся".

16.07.2019 на адресу сторін виконавчого провадження було направлено письмове повідомлення про результати проведеної оцінки арештованого майна та його вартості за звітом суб`єкта оціночної діяльності.

На підставі викладеного, суди дійшли висновку про те, що державний виконавець виконав усі вимоги, передбачені законодавством, для ознайомлення боржника з результатами оцінки.

Враховуючи, що документи виконавчого провадження (щодо повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна) могли бути надіслані державним виконавцем ТОВ "Леся" простою кореспонденцією без повідомлення про вручення і в матеріалах справи наявні копії реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 16.07.2019 та копії фіскальних чеків (т.3, а. с. 139), доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі, щодо порушення державним виконавцем положень статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (неповідомлення ТОВ "Леся" про результати оцінки майна) є безпідставними, оскільки повідомлення державним виконавцем було надіслано повідомлення.

4.12. Щодо тверджень скаржника про неврахування судами правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.03.2018 у справі № 274/3076/13-ц, про підтвердження учасником судового провадження отримання відповідних відомостей іншим учасником справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.03.2018 у справі № 274/3076/13-ц, за загальним змістом термін "повідомлення" включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Однак, правовідносини у справі № 902/1159/15, яка розглядається, та у справі № 274/3076/13-ц, на яку посилається скаржник, не є подібними, різняться за змістом правовідносин, встановленими судами фактичними обставинами справи та матеріально-правовим регулюванням.

У справі № 274/3076/13-ц, на яку посилається скаржник, за умовами кредитного договору можливість збільшення банком процентної ставки наступала за умови повідомлення про це позичальника та за його згодою, тому відсутність доказів отримання позичальником повідомлення банку про збільшення процентної ставки та надання позичальником згоди визнано судами протиправним збільшенням банком процентної ставки в односторонньому порядку. І саме за вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що під "письмовим повідомленням" слід розуміти не лише направлення відповідних відомостей особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, посилання скаржника на те, що державний виконавець не пересвідчився у належному та своєчасному отриманні ТОВ "Леся" повідомлення про проведення оцінки майна, відхиляються колегією суддів, оскільки ані Закон України "Про виконавче провадження", ані Закон України "Про іпотеку" не містять вимоги щодо перевірки факту отримання боржником повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна. Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

4.13. Щодо доводів скаржника про неповідомлення ТОВ "Леся" про проведення торгів з продажу майна, колегія суддів зазначає таке.

Суди установили, що організатором електронних торгів відповідно до положень розділу І Порядку є Державне підприємство "СЕТАМ". Посилаючись на те, що в матеріалах справи міститься повідомлення ДП "СЕТАМ" за вих. № 9994/17-18-19 від 16.09.2019 та вих. № 11692/17-18-19 від 04.11.2019, адресовані у тому числі й ТОВ "Леся", про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника, суди визнали безпідставними твердження скаржника про неповідомлення боржника.

4.14. За змістом частини 1-2 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції закону на момент проведення торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Міністерство юстиції України наказом № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/2943, затвердило Порядок реалізації арештованого майна (далі по тексту - Порядок), положення якого передбачають певні правила проведення торгів, а саме: Правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (розділ ІІІ); Правила, які регулюють безпосередньо порядок проведення торгів (розділ V); Правила, які стосуються особливостей реалізації окремих видів майна (розділ VII); Правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ VIII), визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI), вирішення спорів (розділ XV).

Відповідно до частин 2, 3, 4 розділу І Порядку (у редакції, чинній станом на момент проведення торгів) реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною. Організатор та Оператори відповідно до своїх функцій забезпечують постійний доступ учасникам до їх особистих кабінетів, а спостерігачам - до Веб-сайту з метою отримання відомостей про хід електронних торгів (торгів за фіксованою ціною). Приватні виконавці та відділи державної виконавчої служби здійснюють доступ до їх особистих кабінетів через веб-сайт Організатора. Взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з Організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі.

Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності.

Частиною 4 розділу ІІІ Порядку передбачено, що організатор організовує електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Зі змісту частини 2 розділу VI Порядку вбачається, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України "Про іпотеку". Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Аналогічні положення містилися й у статті 43 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Для здійснення контролю за діяльністю Організатора та Операторів Міністерство юстиції України створює постійно діючу комісію (далі - Комісія), склад якої затверджується наказом Міністерства юстиції України. Комісія здійснює контроль за діяльністю Організатора та Операторів шляхом розгляду заяв, скарг, повідомлень щодо порушень Організатором та Операторами вимог цього Порядку (частина 1, 2 розділу ХІV Порядку).

Таким чином, у разі реалізації предмета іпотеки Законом України "Про іпотеку" та Порядком установлені особливості реалізації такого майна. На організатора покладені обов`язки у тому числі щодо письмового повідомлення всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Контроль за діяльністю Організатора здійснює Комісія шляхом розгляду заяв, скарг та повідомлень про порушення Організатором вимог Порядку. А спори, пов`язані з реалізацією вимог цього Порядку, вирішуються в судовому порядку.

4.15. У цій справі предметом розгляду є скарга на неправомірні дії державного виконавця. Порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів організатором не є предметом дослідження у межах розгляду судами скарги на дії державного виконавця, до кола обов`язків якого належить передача майна на реалізацію, а не організація та проведення електронних торгів. Крім того, ДП "СЕТАМ" не є учасником цього провадження, порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів суди досліджували у межах скарги ТОВ "Леся" відносно дій державного виконавця, якого ні Закон України "Про державну виконавчу службу", ані Порядок не зобов`язують перевіряти дотримання організатором вимог щодо повідомлення боржника про проведення торгів.

Аргументи скаржника, викладені у касаційній скарзі, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.03.2018 у справі № 274/3076/13-ц, є безпідставними, оскільки, як вже було зазначено, правовідносини у справі № 274/3076/13-ц та у справі, що переглядається, не є подібними ні за предметами спору, ні за підставами позову, ні за змістом позовних вимог і встановленими судами фактичними обставинами, а також має місце різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. У постанові від 04.03.2018 у справі № 274/3076/13-ц відсутні правові висновки щодо застосування положень Закону України "Про виконавчу службу" та Порядку, у тому числі щодо покладення на державного виконавця функцій перевірки факту отримання повідомлення про проведення торгів.

4.16. Відносно доводів скаржника про перевищення державним виконавцем повноважень у зв`язку з прийняттям постанови від 27.12.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за наявності рішення начальника відділу ДВС про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, колегія суддів зазначає таке.

Зі змісту положень частин 6, 8, 9 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Відповідно до частини 1 -3 статті 49 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих самих умовах других прилюдних торгів, що мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. У разі оголошення других прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною других прилюдних торгів. Якщо іпотекодержатель не скористався таким правом, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах.

Таким чином, у разі оголошення торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель - стягувач має право залишити за собою предмет іпотеки, при цьому таке право він отримує після перших таких торгів, придбати ж предмет іпотеки він має право за початковою ціною тих прилюдних торгів (перших, других або третіх), які не відбулися. Якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення інформувати державного виконавця. Передача майна стягувачу оформлюється постановою державного виконавця та актом.

4.17. Як установили суди, торги з реалізації нерухомого майна ТОВ "Леся" 15.10.2019 та 27.11.2019 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 16.12.2019 до відділу ДВС надійшла заява стягувача про залишення за собою нереалізованого майна. Суди дійшли висновків, що у державного виконавця не було підстав для відмови у винесенні постанови та акта, він діяв у межах повноважень, установлених статтями 61 Закону України "Про виконавчу службу" та Закону України "Про державну службу".

Таким чином, відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що ТОВ "Леся" не довело обставин, на які посилалося як на підставу своїх вимог, та не надало доказів порушення державним виконавцем процедури оцінки та передачі стягувачу майна, торги якого не відбулися.

4.18. Доводи скаржника про те, що суди не взяли до уваги доводи про порушення державним виконавцем своїх повноважень щодо передачі майна стягувачу за наявності рішення начальника управління про відмову, є безпідставними, оскільки на заяву стягувача, яка надійшла до відділу ДВС 02.12.2019, про залишення за ТОВ "ФК "Гарантія та Довіра" в рахунок погашення боргу нереалізованого на торгах майна, була надана відповідь від 04.12.2019 № 10700/02.1-25/9. У цій відповіді зазначалося про те, що стягувач може подати заяву про залишення за собою майна боржника ТОВ "Леся", за ціною других, а не перших торгів, а саме 2 153 864,00 грн. Як було зазначено, стягувач подав повторно заяву про залишення за ТОВ "ФК "Гарантія та Довіра" в рахунок погашення боргу майна боржника, у якій уточнив ціну з урахуванням відповіді від 04.12.2019 № 10700/02.1-25/9.

4.19. Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не можуть слугувати підставами для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду, оскільки вони ґрунтуються на власному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Водночас деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.3. Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що постанова і ухвала господарських судів попередніх інстанцій у цій справі ухвалені із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування немає.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леся" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30.03.2020 у справі № 902/1159/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді В. А. Зуєв

Ю. Я. Чумак