ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3185/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сожам Україна» (м. Київ)
до державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України (с. Павлопілля, Нікопольський район, Дніпропетровська область)
про прийняття додаткового рішення
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сожам Україна» до державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України задоволено.

Вирішено стягнути з державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сожам Україна» 444000грн - основного боргу, 45677,26грн - пені, 26354,69грн - інфляційних втрат, 19487,34грн - 3% річних, 8032,79грн - витрат по сплаті судового збору.

10.11.2020 позивач звернувся із заявою про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51181,83грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2020 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні на 19.11.2020.

У судове засідання 19.11.2020 сторони не забезпечили явку представників.

Суд вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач зробив про відшкодування витрат заяву до закінчення судових дебатів.

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано:

- договір про надання правової допомоги № 401-АО-1/2020 від 24.04.2020;

- додатки №1 від 17.09.2020, №4 від 20.10.2020 до договору про надання правової допомоги № 401-АО-1/2020 від 24.04.2020;

- рахунки на оплату послуг №105 від 27.04.2020, №125 від 26.05.2020, №261 від 02.10.2020, №322 від 29.10.2020, №326 від 30.10.2020, №196 від 26.10.2020;

- платіжні доручення №24 від 27.04.2020, №94 від 27.05.2020, №476 від 13.10.2020, №512 від 02.11.2020, №515 від 03.11.2020;

- акти надання послуг №216 від 28.09.2020, від 26.10.2020, від 29.10.2020, від 30.10.2020.

На думку суду, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є співрозмірними з урахуванням складності справи і наданих послуг та підтверджуються належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє заяву позивача та стягує з відповідача 51181,83грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сожам Україна» про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України (53250, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Павлопілля, вул. 40 років Перемоги, буд. 64, ідентифікаційний код 20204928) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сожам Україна» (02160, м. Київ, просп. Соборності, 15, ідентифікаційний код 38705935) 51181,83грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 20.11.2020.

Суддя В.О. Татарчук