ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 рокуСправа № 912/2738/20
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/2738/20(912/2116/20)

за позовом Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, 27654, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Федорівка, вул. Горького, буд. 16,

та Приватного підприємства "Вісмут", 25005, м. Кропивницький, вул. Юрія Липи, буд. 4,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС", 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кімната 510,

про визнання недійсними правочинів

в межах справи №912/2738/20 про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, 27654, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Федорівка, вул. Горького, 16,

за участю представників:

від позивача І - Глазков А.С., Ордер № 105976 від 29.06.20;

від позивача ІІ - Глазков А.С., Ордер № 105977 від 29.06.20;

від відповідача - участі не брали;

арбітражний керуючий - участі не брав

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича та Приватного підприємства "Вісмут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно- торговий дім-ЛС" про наступне:

- об`єднати позовні вимоги Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича (Ідентифікаційний код 20656335) та Приватного підприємства "Вісмут" (ідентифікаційний код: 31276115) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890) в одне провадження;

- визнати недійсною додаткову угоду №14/04 від 14.04.2016, укладену між Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (ідентифікаційний код 20656335) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890) до Договору Поставки №2СН від 18.02.2013;

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 03.12.2018, укладену між Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (ідентифікаційний код 20656335) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890) до Договору Поставки №2СН від18.02.2013;

- визнати недійсним договір про перевід боргу від 18.01.2019, укладений між Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (ідентифікаційний код 20656335), Приватним підприємством "Вісмут" (ідентифікаційний код 31276115) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890);

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890) на користь Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича (ідентифікаційний код 20656335) судові витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (ідентифікаційний код 24709890) на користь Приватного підприємства "Вісмут" (ідентифікаційний код 31276115) судові витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивачі, посилаючись на ст.ст. 599, 215, 203, 509, 520 Цивільного кодексу України вважають, що укладені між Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - торговий дім-ЛС" додаткові угоди № 14/04 від 14.04.2016 та № 5 від 03.12.2018 до Договору поставки № 2СН від 18.02.2013 є недійсними, оскільки не направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, тому що були укладені після виконання всіх зобов`язань позивачем 1 та відповідачем за договором поставки № 2СН від 18.02.2013. Крім того, позивачі зазначили, що договір про переведення боргу від 18.01.2019, укладений між Приватним підприємством "Вісмут" (як новим боржником), Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (як старим боржником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (як кредитором) також не створює будь-який правових наслідків для сторін, оскільки зобов`язання, яке передавалося за вказаним правочином на момент укладення спірного договору про перевід боргу (18.01.2019) не існувало.

Ухвалою від 06.07.2020 позовну заяву Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича та Приватного підприємства "Вісмут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний дім - ЛС" про визнання недійсним правочинів залишено без руху та встановлено позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, виявлених при її поданні.

07.07.2020 на адресу господарського суду від уповноваженого представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 10.07.2020 відкрито провадження у справі № 912/2116/20; постановлено справу № 912/2116/20 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.08.2020 на 11:30; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

16.07.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний дім - ЛС" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та застосувати позовну давність щодо вимоги позивачів про визнання недійсним правочину - додаткової угоди від 04.04.2016 № 14/04.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає про те, що вимоги позивачів не ґрунтуються на фактичних обставинах, доказах та розрахунках. Укладенням додаткових угод до договору поставки №2 СН від 18.02.2013 та договору про переведення боргу фермерське господарство Зобенка Леоніда Васильовича підтвердило наявність у нього зобов`язань та їх обсягів. Так позивачем-1 не виконано в повному обсязі умови додаткової угоди №3 до договору №2СН та не поставлено 765,358 тонн соняшника. Натомість позивачем-1, без погодження з відповідачем протягом червня-липня 2015 року перераховано відповідачеві 1678679,04грн як повернення суми попередньої оплати, яка ним отримана протягом лютого-липня 2013 року.

За переконанням відповідача, повернення з власної ініціативи господарством 1678679,04грн жодним чином не є доказом виконання ним зобов`язань, узгоджених із відповідачем у п.п. 3-5 додаткової угоди №3 до договору.

07.08.2020 господарський суд відкрив підготовче засідання.

07.08.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний дім - ЛС" надійшло клопотання від 07.08.2020 №б/н про відкладення підготовчого засідання у справі № 912/2116/20 на іншу дату, оскільки представник відповідача не може взяти участь у засіданні суду 07.08.2020 в зв`язку з перебуванням у відрядженні.

Ухвалою від 07.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - торговий дім-ЛС" від 07.08.2020 про відкладення підготовчого засідання; закрито підготовче провадження у справі № 912/2116/20; справу № 912/2116/20 призначено до судового розгляду по суті на 07.09.2020 на 15:00 год.

07.09.2020 відкрито судове засідання у справі.

Протокольною ухвалою від 07.09.2020 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відкладено судове засідання до 29.09.2020 на 14:30 год.

Ухвалою від 29.09.2020 постановлено матеріали справи № 912/2116/20 за позовом Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича та Приватного підприємства "Вісмут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" про визнання недійсними правочинів передати для розгляду спору по суті в межах справи № 912/2738/20 про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, яка розглядається Господарським судом Кіровоградської області.

Ухвалою від 01.10.2020 матеріали справи №912/2116/20 за позовом Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича та Приватного підприємства "Вісмут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" про визнання недійсними правочинів прийнято до свого провадження суддею Поліщук Г.Б. та постановлено розглядати в межах справи №912/2738/20 про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, повторно розпочато підготовче провадження з розгляду справи №912/2116/20, підготовче засідання призначено на 15.10.2020 о 15:00 год.

12.10.2020 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Холостого О.І. надійшло клопотання про розгляд справи №912/2738/20 (912/2116/20) без його участі.

Ухвалою господарського суду від 15.10.2020 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 29.10.2020.

В судовому засіданні 29.10.2020 розпочато судовий розгляд справи, задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву в засіданні до 10.11.2020.

В судовому засіданні 10.11.2020 досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивачів, господарський суд встановив наступні обставини.

18.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" (Покупець) та Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (Постачальник) укладено Договір поставки № 2СН (далі - Договір), за умовами якого сторони погодили, що Постачальник поставляє та продає, а Покупець купує Товар - насіння соняшника врожаю 2013 року на умовах, визначених Договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна орієнтовна сума Договору з урахуванням можливої дооцінки товару складає 5 000 000,00 грн ±10%, в т.ч. ПДВ 20%.

Згідно з умовами п. п. 2.1 - 2.2 Договору Покупець проводить передоплату за товар в довільних розмірах за погодженням з Постачальником протягом строку дії Договору Постачальник поставляє Товар Покупцеві в межах загальної суми Договору, але не менше, ніж на суму отриманої передоплати.

П. 2.5 Договору сторонами узгоджено, що кінцевий строк поставки Товару Постачальником - до 30.10.2013, якщо інше не буде погоджено сторонами в письмовій формі.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

В подальшому між сторонами підписано ряд додаткових угод до Договору.

Додатковою угодою № 1 від 01.11.2013 до Договору сторонами визначено, що Постачальник зобов`язався за рахунок отриманої передоплати в сумі 3 997 000,00 грн поставити Покупцеві насіння соняшника врожаю 2013 року в кількості 1 865 т за ціною 2143,1635 грн за кожну тонну. Постачальник поставляє сільгосппродукцію на умовах EXW склад Постачальника в селі Виноградівка Компаніївського району Кіровоградської області (умови "Інкотермс-2000"). Строк поставки сільгосппродукції - не пізніше 20.11.2013.

За умовами Додаткової угоди № 2 від 20.11.2013 до Договору сторонами узгоджено, що Постачальник зобов`язався поставити на користь Покупця насіння соняшника 2013 р. на суму 3 830 086,59 грн в кількості 1787,118 т за ціною 2143,1638 грн за кожну тонну у наступні строки: 1200 т - не пізніше 10.12.2013, 587 т 118 кг - не пізніше 31.01.2014.

09.12.2013 сторони уклали Додаткову угоду № 3 по Договору, відповідно до п. 1. якої Постачальник зобов`язується в рахунок своєї заборгованості станом на 20.11.2013 поставити Покупцеві насіння соняшнику врожаю 2013 на суму 3 830 086,59 грн 59 коп., в т.ч. ПДВ, в кількості 1 787 тон 118 кг за ціною 2 143,1638 грн, в т.ч. ПДВ, за кожну тонну сільгосппродукції, що відповідає якості, зазначеному в п. 3 цієї угоди. Ціна сільгосппродукції розрахована на умовах п. 2.3. Договору і є дійсною при виконанні Постачальником всіх умов цього договору.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 3 Постачальник поставляє сільгосппродукцію на умовах EXWсклад Постачальника в селі Виноградовка Компанієвського району Кіровоградської області (умови "Інкотермс-2000"). У вартість сільгосппродукції входить її навантаження Постачальником в автотранспорт, наданий Покупцем.

Термін поставки сільгосппродукції, зазначеної в п.1. цієї угоди, наступний: 1 200 т - не пізніше 22.12.2013, 587 т 118 кг - не пізніше 01.02.2014. У разі прострочення виконання поставки сільгосппродукції Постачальник зобов`язується виплатити Покупцю кошти в сумі необхідної для закупівлі кількості насіння соняшника, яке зазначено в п. 1 цієї угоди, за ціною ПрАТ "Креатив" на елеваторі ПрАТ "Креатив" на дату повернення коштів Постачальником. Виплату коштів Постачальник повинен здійснити протягом 7 днів після настання прострочення поставки сільгосппродукції.

У разі прострочення виконання поставки сільгосппродукції Постачальник зобов`язується відшкодувати Покупцю завдані збитки в розмірі вартості кількості насіння соняшнику, яке зазначено в п.1 цієї угоди, за ціною ПрАТ "Креатив" на елеваторі ПрАТ "Креатив" на дату повернення коштів Постачальником. Відшкодування шкоди Постачальник повинен здійснити протягом 14 днів після настання прострочення поставки сільгосппродукції.

14.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" та фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича укладено Додаткову угоду №14/04 до Договору, за умовами якої в рахунок заборгованості, що утворилась між Покупцем та Постачальником з вини останнього - на підставі договору поставки №2СН, усіх додаткових угод до нього та факту порушення Постачальником договірних зобов`язань Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти товар - насіння соняшника урожаю 2013-2018р. у кількості 1220 тонн.

Пунктом 3 вказаної додаткової угоди визначені строки та кількість поставки Товару, а саме: 400 тонн не пізніше 1 грудня 2016 року, 400 тонн не пізніше 1 грудня 2017 року та 420 тонн не пізніше 1 грудня 2018 року.

03.12.2018 сторонами укладено Додаткову угоду № 5, за умовами якої в рахунок заборгованості Постачальника, що утворилась перед Покупцем внаслідок неналежного виконання зобов`язань по договору поставки №2 СН від 18.02.2013, усіх додаткових угод до нього, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти Товар - насіння соняшника урожаю 2018-2019 років у кількості 1220 тонн.

У пункті 3 даної додаткової угоди сторони погодили строки поставки насіння соняшника урожаю 2018-2019 років у кількості 1220 т, зокрема 400 т не пізніше 01.02.2019 та 820 т не пізніше 01.12.2019.

Пунктом 5 Додаткової угоди №5 погоджено, що у випадку порушення, невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю неустойку (штраф) у розмірі вартості 1220 тонн насіння соняшника. Вартість насіння соняшника, відповідно до якої буде розраховуватись розмір штрафу, має бути визначена на день, коли відбулось перше порушення зобов`язання. Належним доказом визначення вартості насіння соняшника (для розрахунку неустойки (штрафу) на відповідну поточну дату) є висновок (дослідження) фахівця Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати на замовлення будь-якої із сторін або обох сторін даної Угоди. В разі, якщо Постачальник сплатить у повному обсязі неустойку (штраф) Покупцю, то зобов`язання з поставки Товару вважаються припиненими.

18.01.2019 між ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" (Кредитор), ФГ Зобенка Леоніда Васильовича (Боржник) та Приватним підприємством "Вісмут" (Новий боржник) укладено Договір про перевід боргу (а.с. 18), за умовами якого, за згодою Кредитора Боржник передає, в Новий кредитор приймає борг, який є зобов`язанням Боржника як постачальника по поставці Кредитору як Покупцю у строк до 01.02.2019 400 тон насіння соняшнику врожаю 2018 року відповідно до умов договору поставки №2СН від 18.02.2013, укладеного в редакції викладеній у додатковій угоді №114/04 від 14.04.2016 та додатковій угоді №5 від 03.12.2018 до такого договору. До Нового боржника переходять зобов`язання по поставці у строк до 01.02.2019 400 тон насіння соняшнику врожаю 2018 року, якість якого має відповідати умовам, визначеним Договором поставки №2СН від 18.02.2013.

Згідно п. 4 Договору про перевід боргу до Нового кредитора переходить обов`язок Боржника - Постачальника по договору поставки №2СН від 18.02.2013 в редакції п. 5 додаткової угоди №14/04 від 14.04.2016 в тій частині, коли у випадку порушення, невиконання чи неналежного виконання зобов`язань по поставці до 01.02.2019 400 насіння соняшника врожаю 2018 року, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю неустойку (штраф) у розмірі вартості 400 тон насіння соняшника. Вартість насіння соняшника, відповідно до якої буде розраховуватись розмір штрафу, має бути визначена на день, коли відбулось перше порушення зобов`язання. Належним доказом визначення вартості насіння соняшника (для розрахунку неустойки (штрафу) на відповідну поточну дату) є висновок (дослідження) фахівця Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати на замовлення Кредитора та /або Боржника. В разі, якщо Новий кредитор сплатить у повному обсязі неустойку (штраф) Кредитору, то зобов`язання з поставки 400 тон насіння соняшника вважаються припиненими.

Як вбачається з матеріалів справи ПП "Вісмут" не виконано обов`язок по поставці 400 т насіння соняшника ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" до 01.02.2019, у зв`язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення 400 т насіння соняшника та штрафу згідно п. 4 Договору про перевід боргу.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2019 у справі №912/1720/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" задоволено повністю та стягнуто з приватного підприємства "Вісмут" 400 т насіння соняшника врожаю 2018 року, 1690100,00грн штрафу та 88999,50грн судового збору.

Вказане рішення господарського суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст.ст. 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ч. 2 ст. 712 ЦК України ).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Як вбачається з оспорюваних додаткових угод до договору поставки №2СН, предметом останніх є зобов`язання Постачальника погасити заборгованість перед Покупцем шляхом поставки насіння соняшника. Тобто, умовами додаткових угод сторони встановили та погодили порядок і спосіб погашення зобов`язання позивача-1 перед відповідачем, відповідно до якого зобов`язання з поставки товару існує до 01.12.2019.

В свою чергу, укладаючи 18.01.2019 договір про перевід боргу сторони узгодили перехід зобов`язання по поставці у строк до 01.02.2019 400 тонн насіння соняшника врожаю 2018 року до Нового боржника (приватного підприємства "Вісмут").

При цьому зазначені положення оспорюваних додаткових угод та договору про перевід боргу були визначені сторонами за їх домовленістю.

У відповідності до змісту п.7 договору про перевід боргу від 18.01.2019 кредитор, боржник та новий боржник підтверджують свою волю та свідомість, а також відсутність примусу, обману, насильства при укладенні цього договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

За приписом ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. ст. 74, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод та договору про перевід боргу позивачі посилаються на ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України, яка визначає, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому, фактично позивачі вказують про фіктивність правочинів, який вчиняються сторонами без наміру створення правових наслідків, що зумовлювалися цим правочином.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Такий правочин завжди укладається умисно, а ознака фіктивності повинна бути властива діям обох сторін правочину. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Водночас позивачами у даній справі не ставиться вимога про визнання угод фіктивними з посиланням на ст. 226 Цивільного кодексу України, а вказується на їх недійсність за ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Як було встановлено судом вище, при укладенні оспорюваних угод сторонами досягнуто домовленість щодо способу погашення заборгованості шляхом поставки товару, визначено кількість товару, строки та місце його поставки. Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім-ЛС" вживались заходи до виконання приватним підприємством "Вісмут" умов договору про перевід боргу від 18.01.2019, в тому числі, шляхом подання позову до господарського суду, що спростовує доводи позивачів про відсутність наміру реального виконання договору з боку відповідача.

Поряд з тим, позовна заява не містить посилань та обґрунтування укладення спірних угод, зокрема, під впливом помилки, обману, насильства, що свідчить про наявність волевиявлення позивачів та усвідомлення ними дій та наслідків вчинення таких правочинів.

Таким чином, позивачами у поданому позові не доведено, що оспорювані угоди були укладені з порушенням норм чинного на момент їх укладення законодавства. За наведених обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кімната 510 та електронною поштою: ), Фермерському господарству Зобенка Леоніда Васильовича (27654, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Федорівка, вул. Горького, 16), розпоряднику майна арбітражному керуючому Холостому О.І. @mail.gov.ua); Приватному підприємству "Вісмут" (25005, м. Кропивницький, вул. Юрія Липи, буд. 4), представнику позивачів - адвокату Глазкову Андрію Сергійовичу (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено 18.11.2020.

Суддя Г.Б. Поліщук