ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. Справа №909/1346/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Желіка М.Б.

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання Федорів Н.В.,

розглянув апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2020 (повний текст рішення складено 26.05.2020, суддя Шкіндер П.А.)

у справі № 909/1346/19

за позовом Приватного підприємства "Івано-Франківський міській організаційно-методичний центр культури та мистецтва", м. Івано-Франківськ

до відповідача-1 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача-2 Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

про розірвання договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та стягнення попереднього розміру пайового внеску в сумі 151309,40 грн.

за участю представників:

від позивача Шургот Оксана Василівна,

від відповідачів не з`явились

17 грудня 2019 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Приватне підприємство (надалі ПП) "Івано-Франківський міській організаційно-методичний центр культури та мистецтва" із позовною заявою до відповідачів Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про:

1) розірвання договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №124 від 20.11.2017 у зв`язку з істотною зміною обставин;

2) стягнення з відповідача-1 сплаченого позивачем попереднього розміру пайового внеску в сумі 151309,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що договір про пайову участь, який був укладений між сторонами даної справи, тісно пов`язаний із містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки від 17.07.2017, виданими Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини. На підставі рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 29.12.2017 вказані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки були скасовані, у зв`язку з чим позивач фактично став позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору пайової участі, а саме можливості здійснювати будівництво об`єкта, залучати кошти на таке будівництво та отримати у власність збудований об`єкт. У зв`язку з цим позивач і звернувся з позовом у даній справі про розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України через істотну зміну обставин та повернення сплачених на підставі цього договору коштів.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2020 позов у даній справі задоволено.

Вказане рішення обґрунтовано наступним:

1) при укладанні договору № 124 від 20.11.2018 позивач керувався погодженими містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, що були запорукою фактичної реалізації цього договору, а тому зміну обставин (наявність заборон, скасувань) щодо цих не міг передбачити; усунути такі обставини після укладання договору не має змоги, а умови договору не передбачають, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Крім того, позивача позбавленого того, на що підприємство розраховувало при укладенні договору, а саме - можливості здійснити будівництво центру дитячої творчості та дозвілля з житловими приміщеннями на вул. Сабата,3, залучати кошти на таке будівництво та отримати у власність збудований об`єкт;

2) пайовий внесок на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту є платою, яку замовник (забудовник) має перерахувати за право реалізувати свій проект будівництва на території населеного пункту. Оскільки в даному випадку замовник не має можливості реалізувати свій проект з незалежних від нього причин, тому суд дійшов висновку про наявність істотної зміни обставин та, відповідно, підстав для задоволення позову відповідно до ст. 652 ЦК України.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку, з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) при належній завбачливості позивач, будучи обізнаним із місцем розташування земельної ділянки, міг передбачити в момент укладення договору можливість скасування містобудівних умов та обмежень, оскільки відповідно до генерального плану міста, чинного на той момент, земельна ділянка, розташована на вул. Сабата, З в м. Івано-Франківську, знаходилася на території малоповерхової та багатоквартирної житлової забудови, натомість позивач розробив містобудівний розрахунок на 5-ти поверхову будівлю із мансардним поверхом;

2) після виникнення спірної ситуації відповідач-2 звертався до позивача із письмовою пропозицією розірвати договір про пайову участь, однак залишити те, що було виконане ним за кожною із сторін, що відповідає ч. 4 ст. 653 ЦК України. Із вказаною пропозицією позивач не погодився.

Відповідач-2 подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги відповідача-1. Додатково відповідач-2 звернув увагу на те, що він не заперечує проти розірвання договору про пайову участь, однак ні Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Положенням про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, ні договором №124 від 20.11.2017 не передбачено можливості повернення сплаченого пайового внеску у разі розірвання договору за ініціативою замовника будівництва. До спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 651 ЦК України, оскільки відповідачі його умов не порушували.

Позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:

1) перед зверненням за отриманням містобудівних умов та обмежень, ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури і мистецтва» отримало довідку із містобудівного кадастру від 27.06.2017, із якої вбачалось, що згідно генерального плану міста Івано-Франківська об`єкт за адресою вул. Сабата, 3 у м. Івано-Франківську розташований на території малоповерхової та багатоквартирної забудови. Частина 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДБН України В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» не обмежують поверховість багатоквартирної забудови, у зв`язку з чим позивач і розробив містобудівний розрахунок на 5-ти поверхову будівлю;

2) у судовому рішенні у справі №809/342/18 встановлено, що саме Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради у спірній ситуації допустив порушення, оскільки не мав підстав затверджувати відповідні містобудівні умови та обмеження. Крім того, 07.06.2019 було внесено зміни до генерального плану міста Івано-Франківська, відповідно до яких земельна ділянка на вул. Сербана, 3 увійшла до земель громадської забудови;

3) покликання скаржника на ч. 4 ст. 653 ЦК України є безпідставним, оскільки вказана норма містить відсильну умову. Безпосередньо ж до спірних правовідносин, на думку позивача, підлягає застосуванню ч.3 ст. 652 ЦК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17 серпня 2020 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі (головуюча суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А. та Желік М.Б.).

В судовому засіданні, яке відбулося 24.09.2020, на підставі клопотання відповідача-2 розгляд справи було відкладено. Із врахуванням відпустки та подальшої тимчасової непрацездатності головуючої судді Орищин Г.В. та судді члена колегії Галушко Н.А. розгляд даної справи було призначено в судовому засіданні на 19.11.2020.

17.11.2020, у зв`язку із подальшою тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Галушко Н.А., було проведено повторний автоматизований розподіл справи, яким визначено нового суддю члена колегії Скрипчук О.С.

В судове засідання, призначене на 19.11.2020, відповідачі не забезпечили явку повноважних представників. Водночас, судова колегія встановила, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань у даній справі.

Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

17.07.2017 Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради було затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сабата, 3 (реєстраційний номер 126-31.2.1-01) для будівництва центру дитячої творчості та дозвілля з житловими приміщеннями, замовник будівництва - ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтва».

У пунктах 7 та 9 містобудівних умов та обмежень встановлено, що: цільове призначення відповідної земельної ділянки землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; функціональне призначення земельної ділянки згідно генерального плану міста території малоповерхової житлової забудови та території багатоквартирної житлової забудови.

У пункті 10, серед основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва, визначено поверховість об`єкта 6 поверхів (шостий мансардний поверх).

Пунктом 14 встановлено необхідність укладення з Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Відповідно до довідки з містобудівного кадастру №14972 від 27.06.2017, у містобудівній інформації про земельну ділянку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сабата, 3 (кадастровий номер 040040180) зазначено про те, що вона відноситься до території малоповерхової житлової забудови та території багатоквартирної житлової забудови.

20.09.2017 Приватне підприємство «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтва» звернулося до заступника голови Івано-Франківської міської ради із листом про укладення відповідного договору.

20.11.2017 між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтва» (замовником) було укладено договір № 124 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, відповідно до п.1.1 якого замовник, що здійснює будівництво центру дитячої творчості та дозвілля з житловими приміщеннями на вул. Сабата, 3, в порядку та на умовах, визначених договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська.

Відповідно до п. 2.1, 3.1 та 3.3 договору, замовник зобов`язався сплатити пайовий внесок, який, відповідно до попереднього розміру, становить 756 547,01 грн. Замовник зобов`язався сплатити 20% попереднього розміру пайового внеску у сумі 151 309,40 грн. протягом 30-ти робочих днів з моменту реєстрації договору.

04.01.2018 замовником було сплачено в міський бюджет м.Івано-Франківська узгоджену суму в розмірі 151 309,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 04.01.2018, яке містить покликання на договір №124 від 20.11.2017.

Рішенням управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 29.12.2017 було скасовано дію містобудівних умов та обмежень №126-31.2.1-01 від 17.07.2017.

Вказане рішення мотивоване тим, що Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради при видачі містобудівних умов та обмежень за підписом головного архітектора міста порушив вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цільове призначення відповідної земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що не відповідає намірам забудови, оскільки проект передбачає будівництво житлового будинку (3 поверхи + мансарда, загальною площею 1157,32 кв.м) з центром дитячої творчості (2 поверхи, загальна площа 729,79 кв.м.).

Не погодившись із вищенаведеним рішенням, ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтва» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року у справі №809/342/18 було визнано протиправним та скасовано рішення головного інспектора будівельного нагляду УДАБІ Тарабаса О.М. від 29.12:2017 про скасування дії МУО забудови земельної ділянки на вул. Сабата, 3 у м. Івано-франківську , реєстраційний номер 126-31.2.1-01 від 17 липня 2017 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 справі №809/342/18 було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

07.06.2019 Івано-Франківською міською радою було ухвалено рішення № 137-26, яким внесено зміни до генерального плану м. Івано-Франківська.

Відповідно до довідки з містобудівного кадастру №23095 від 05.12.2019, у містобудівній інформації про земельну ділянку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сабата, 3 (кадастровий номер 040040180) зазначено про те, що вона відноситься до території громадської забудови в межах комплексної охоронної зони історичного центру.

22.10.2019 Приватне підприємство «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтв» звернулося до відповідачів із листом про розірвання договору №124 від 20.11.2017 у зв`язку із істотною зміною обставин та повернення 20% попереднього розміру пайового внеску у сумі 151 309,40 грн., що підтверджується квитанціями про відправку та відомостями із офіційного Інтернет сайту «Укрпошти».

У відповідь на вказаний лист, Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало для розгляду позивачу проект додаткової угоди про розірвання договору, у якому зазначено, що сторони дійшли згоди щодо розірвання договору (п.1) та не мають права вимагати повернення того що було виконано ними за договором з моменту його розірвання (п.3). Вказана обставина підтверджується відповідною квитанцією про відправку, що наявна в матеріалах справи.

Водночас, матеріали справи не містять доказів підписання позивачем вказаної додаткової угоди, що свідчить про те, що сторонами не було досягнуто згоди щодо умов розірвання договору №124 від 20.11.2017.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. При чому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як було зазначено вище, матеріали даної справи містять докази того, що між сторонами відбувались переговори щодо розірвання договору №124 від 20.11.2017 у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, ініційовані позивачем, однак сторонами не було досягнуто згоди у даному питанні.

Правовідносини щодо забудови земельної ділянки та сплати замовниками будівництва пайового внеску у створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положенням про пайову участь замовників у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, що затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради №1231-38 від 18.10.2013, покликання на яке міститься в преамбулі та п.6.1 договору №124 від 20.11.2017.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовником будівництва є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно з п. 4 та 5 ст. 26 вказаного Закону, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону, фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - райони й державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Вказаною статтею передбачено, що містобудівні умови та обмеження видаються уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні, а також встановлено перелік документів, які мають подаватися для їх надання, підстави для відмови у їх наданні, а також вимоги до їх змісту.

В силу ч. 8 цієї статті, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Як було зазначено вище, матеріалами даної справи підтверджується факт отримання позивачем містобудівних умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, які в подальшому були скасовані.

З матеріалів справи вбачається, що в період, коли містобудівні умови та обмеження були чинними, позивач та відповідачі уклали договір про пайову участь №124 від 20.11.2017, який містить покликання на будівництво центру дитячої творчості та дозвілля з житловими приміщеннями на вул. Сабата, 3, яких і стосувалися вищезазначені містобудівні умови та обмеження.

Нормативні підстави для укладення відповідного договору наступні:

Частиною 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній станом на момент укладення спірного договору), було визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, встановлених цим Законом.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Частиною 9 встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Пунктами 4.4, 7.2, 7.4 Положення про пайову участь замовників у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, доступ до якого міститься на офіційному сайті Івано-Франківської міської ради, визначено що договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва між виконавчим комітетом міської ради в особі першого заступника міського голови, фінансовим управлінням виконавчого комітету міської ради в особі начальника та замовником будівництва не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення.

З вищенаведеного вбачається, що скасування відповідних містобудівних умов та обмежень, в силу положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", унеможливлює здійснення позивачем будівництва об`єкта, яке було ним заплановано.

Таке скасування позивач справедливо трактує як істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору про пайову участь №124 від 20.11.2017, оскільки в силу ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", такий договір тісно пов`язаний із запланованою забудовою земельної ділянки у населеному пункті.

Ні договір про пайову участь №124 від 20.11.2017, ні Положення про пайову участь замовників у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, ні Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не містять особливих умов чи застережень щодо порядку розірвання договору про пайову участь та порядку повернення пайового внеску, що пов`язане з таким розірванням, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні норми ЦК України, а саме, цитовані вище ст. 651 та 652 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що пов`язані із обізнаністю ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтв» про цільове призначення земельної ділянки на вул. Сабата, 3 та той факт, що містобудівні умови та обмеження №126-31.2.1-01 від 17.7.2017 на будівництво 5-ти поверхового будинку із мансардою на цій підставі могли бути потенційно скасовані.

Суд наголошує на тому, що саме Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надав позивачу та затвердив містобудівні умови та обмеження, які потім було скасовано на підставі рішення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 29.12.2017.

Законність вказаного рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області та, відповідно, невідповідність вимогам містобудівної документації рішення Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради було встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі №876/4995/18.

Таким чином, матеріалами даної справи підтверджується саме незаконність рішення Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, а не рішень чи дій ПП «Івано-Франківський міський організаційно-методичний центр культури та мистецтв».

Крім того, скаржник не вправі покликатися, як на підставу своїх доводів та вимог, на потенційну незаконність рішення іншого структурного підрозділу Івано-Франківської міської ради, оскільки таке станом на момент укладення договору №124 від 20.11.2017, в силу ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було обов`язковим до виконання, чим і керувався позивач при укладенні цього договору.

Також, як було зазначено вище, перед зверненням про отримання містобудівних умов та обмежень, позивач отримав довідку із містобудівного кадастру, із якої вбачалось, що згідно генерального плану міста Івано-Франківська земельна ділянка відноситься до території малоповерхової та багатоквартирної забудови. В подальшому, після затвердження Івано-Франківською міською радою змін до генерального плану міста на підставі рішення № 137-26 від 07.06.2019, земельну ділянку на вулиці Сабата, 3 у м. Івано-Франківську було повністю віднесено до території громадської забудови, що підтверджується пізнішою довідкою з містобудівного кадастру від 05.12.2019.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність чотирьох умов, що встановлені ст. 652 ЦК України, та є підставою для розірвання договору в судовому порядку через зміну істотних обставин, якими сторони керувались при його укладенні, а саме:

1) при укладанні договору № 124 від 20.11.2018 позивач керувався затвердженими органом місцевого самоврядування містобудівними умовами та обмеженнями, а також інформацією про містобудівну інформацію про земельну ділянку з генерального плану міста, у зв`язку з чим не міг (та не повинен був) розраховувати чи передбачати ймовірність скасування затверджених містобудівних умов та обмежень, а також внесення змін до генерального плану міста;

2) скасування містобудівних умов та обмежень не пов`язане із поведінкою позивача та, більше того, позивач вчиняв дії щодо оскарження рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про їх скасування. Чинне законодавство не надає позивачу інших правових механізмів, якими б він міг скористатися з метою усунення причин зміни істотних обставин;

3) внаслідок скасування містобудівних умов та обмежень позивача було позбавленого того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме можливості здійснити будівництво центру дитячої творчості та дозвілля з житловими приміщеннями на вул. Сабата, 3, отримати у власність збудований об`єкт, з чим безпосередньо і була пов`язана його участь у створенні і розвитку інфраструктури міста;

4) умови договору та чинного законодавства не передбачають, що ризик відповідної зміни обставин несе позивач.

Частиною 3 статті 652 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Враховуючи те, що позивач не розпочав будівництво об`єкта нерухомості через невідповідність містобудівних умов та обмежень законодавству у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів вважає підставною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради сплаченої позивачем частини пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту згідно договору №124 від 20.11.2017 в розмірі 151309,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2020 у справі №909/1346/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно статтей 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 24.11.2020.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя М.Б. Желік

суддя О.С. Скрипчук