ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1413/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/1314/20

За позовом: Южненської міської ради Одеської області (65481, Одеська обл., м. Южне, пр-т Григорівського десанту, 18; )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Санаткарі Тавріза Алієвича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 )

За участю у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про розірвання договору оренди земельної ділянки

Представники:

від позивача: Мединська І.В., самопредставництво

від відповідача: Санаткарі Т.А., паспорт, Дубінкін Ю.М., адвокат за ордером

від 3-ї особи: не з`явився

Встановив: Позивач - Южненська міська рада Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Санаткарі Тавріза Алієвича про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги Южненської міської ради Одеської області направлено на розірвання Договору оренди земельної ділянки від 10 квітня 2012 року, укладеного між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: м. Южне Одеської області, проспект Митру, 19, та який зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за №00096.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2020р. позовну заяву Южненської міської ради Одеської області від 21.05.2020р. вх. №ГСОО 1455/20 було залишено без руху. Южненській міській раді Одеської області запропоновано надати суду докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на належну відповідачу адресу. Встановлено Южненській міській раді Одеської області строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду та із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. №540-ІХ. Повідомлено Южненську міську раду Одеської області, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

09.06.2020р. до господарського суду Одеської області представником позивача супровідним листом були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 25.05.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.06.2020р. прийнято позовну заяву Южненської міської ради Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1413/20. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "27" липня 2020 р. о 10:15. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду та із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. №540-ІХ. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 27.07.2020р. о 10:15.

26.06.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.07.2020р., судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.08.2020р. о 11:00.

17.08.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зокрема, у поданому відзиві відповідачем було зазначено суду, що в користуванні відповідача на умовах оренди знаходиться земельна ділянка площею 0,0045 га (для реалізації квіткової продукції, кадастровий номер 511700000:02:007:0209) та площею 0,0049 га (для розміщення торгівельних лотків, кадастровий номер :02:007:00032), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ).

Також відповідачем було зазначено суду, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 26.09.2013р. було задоволено позов ОСОБА_1 до Санаткарі Тавріза Алієвича про поділ спільного майна подружжя, та вказаним рішенням суду, в тому числі, визнано право власності на торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції, загальною площею 53,6 кв.м., що складаються з восьми лотків квіткових павільйонів, вісімнадцяти торгівельних лотків, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , на земельних ділянках, які знаходяться в оренді у відповідача за відповідними договорами.

Також відповідачем зазначалось, що ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції загальною, площею 53,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.08.2020р. клопотання Фізичної особи-підприємця Санаткарі Тавріза Алієвича від 26.06.2020р. задоволено. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 . Відкладено підготовче засідання на "07" вересня 2020 р. о 12:45. Зобов`язано позивача направити на адресу залученої третьої особи позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 07.09.2020р. о 12:45.

07.09.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було подано клопотання щодо залучення до матеріалів справи додаткових документів.

07.09.2020р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.09.2020р. о 13:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2020р. повідомлено учасника по справі №916/1413/20: ОСОБА_1 про судове засідання, яке відбудеться "21" вересня 2020 р. о 13:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/1413/20. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "12" жовтня 2020 р. о 11:15. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 12.10.2020р. о 11:15.

12.10.2020р. у судовому засіданні було оголошено перерву під час розгляду справи по суті до 09.11.2020р. о 09:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2020р. повідомлено учасника по справі №916/1413/20: ОСОБА_1 про судове засідання, яке відбудеться "09" листопада 2020 р. о 09:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки від 10 квітня 2012 року, укладений між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за №00096.

Відповідач заперечує проти заявлених вимог Южненської міської ради Одеської області з підставі, що викладено у відзиві на позовну заяву.

В свою чергу, позивачем не було використано своє право та не надано своїх пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх визнання або відхилення, шляхом подання відповіді на відзив, в порядку ст. 166 ГПК України.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 пояснень в порядку ст. 168 ГПК України надано не було.

02.09.2020р. судом до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було зроблено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі про ОСОБА_1 з метою розгляду справи №916/1413/20.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`являлась, про поважність причин відсутності суд не повідомляла, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від неї не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу ОСОБА_1 , а також відсутність жодних клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 09.11.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 17.11.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

10 квітня 2012 року між Южненською міською радою Одеської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови площею 0,0049 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із земель територіальної громади м. Южного. Земельна ділянка передається в оренду під розміщення торгівельних лотків під квіткову продукцію. Детальна характеристика земельної ділянки наведена в плані (схемі) земельної ділянки, який становить невід`ємну частину цього Договору.

Договір оренди земельної ділянки від 10.04.2012р. було зареєстровано у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00096.

Умовами п. 2. Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0049 га, в т.ч. під спорудами - 0,0025 га, 0,0024 га - під проїздами, проходами та площадками, під розміщення торгівельних лотків під квіткову продукцію. Кадастровий номер земельної ділянки - :02:007:0032.

Відповідно до п. 7 Договору визначено, що Договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку Договору, при умові належного виконання своїх обов`язків по договору на всьому періоду його дії, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж з 3 місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно до п. 16 Договору, цільове призначення земельної ділянки: землі для будівництва та обслуговування будівель трогові, загальною площею 0,0049 га, в т.ч. під спорудами - 0,0025 га, 0,0024 га - під проїздами, проходами та площадками.

05 квітня 2015 року між Южненською міською радою Одеської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем (орендар) було укладено додаткову угоду №1 до Договору оренди землі, зареєстрованого у Відділу Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.20102р. №00096.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст. 626, 629 Цивільного кодексу України та зазначає, що згідно умов Договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за № 00096, земельна ділянка, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), передавалась в оренду під розміщення торгівельних лотків під квіткову продукцію.

Позивачем було зазначено суду, що 01.10.2019 року робочою групою, яку утворено розпорядженням міського голови „Про створення робочої групи з обстеження земельних ділянок (кадастрові номера :02:007:0209, :02:007:0032), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 " від 24.09.2019 року №196/06-22, були досліджені земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0209, :02:007:0032.

Робочою групою встановлено наступне: земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0032, площею 0,0049 га, під розміщення торгівельної площадки для реалізації квіткової продукції, на підставі договору оренди землі між Южненською міською радою та ФОП Санаткарі Т.А. зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за № 00096, розташована за адресою: АДРЕСА_2. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2019 року № 188971376 строк дії договору оренди землі до 06.06.2022 року.

При виході на місцевість 01.10.2019 року робочою групою встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:007:0032 розташовані наступні тимчасові споруди згідно схеми до акту обстеження: торгове місце №1 загальною площею 10,0 кв.м., згідно Договору оренди торгового місця, укладеного між ФОП Санаткарі Т.А. та ФОП Макогон О.М. (додаток № 2 до Акту обстеження), використовується під реалізацію овочів; торгове місце № 2, площею 9,82 кв.м., згідно Договору оренди торгового місця, укладеного між ФОП Санаткарі Т.А. та ФОП Лукашевич О.Б. (додаток №4 до Акту обстеження), використовується під реалізацію ковбасних виробів, торгове місце №3, площею 23,60 кв.м., згідно Договору оренди торгового місця, укладеного між ФОП Санаткарі Т.А та ФОП Ковальов В.Я. (додаток № 6 до Акту обстеження), використовується під реалізацію морепродуктів; торгове місце №4, площею 5,10 кв.м., згідно Договору оренди торгового місця, укладеного між ФОП Санаткарі Т.А. та ФОП Бакун О.А. (додаток № 8 да Акту обстеження), використовується під склад.

22.11.2018 року Южненська міська рада прийняла рішення №1188-VІІ „Про затвердження комплексної схеми розміщення пересувних та стаціонарних тимчасових споруд та архетипів в межах III мікрорайону м. Южного Одеської області", яким затверджена схема розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в III мікрорайоні м. Южного Одеської області. Відповідно схеми на зазначеній земельній ділянці не передбачено розміщення жодної тимчасової споруди. (а.с. 20).

Позивач посилався на ст. 28 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та зазначав про визначення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, згідно з яким - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244.

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності від 21.10.2011 року № 244, підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив`язки тимчасових споруд.

Згідно з пунктом 1.4 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності від 21.10.2011 року № 244, паспорт прив`язки тимчасових споруд - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення тимчасових споруд на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему Благоустрою прилеглої території. Замовник, який має намір встановити тимчасові споруди, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасових споруд.

Пунктами 2.4 та 2.5 Порядку № 244 встановлено, що відповідність намірів щодо місця розташування тимчасових споруд комплексній схемі розміщення тимчасових споруд (у разі її наявності) будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Відповідно до пункту 2.6. Порядку № 244, для оформлення паспорту прив`язки тимчасових споруд, замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки тимчасових споруд, до якої додає: схему розміщення тимчасових споруд; ескізи фасадів тимчасових споруд у кольорі М 1:50 (для стаціонарних тимчасових споруд), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат; схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України „Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

За посиланням Южненської міської ради Одеської області, зі змісту наведених правових норм вбачається, що прийняттю рішення про надання паспорту прив`язки розміщення тимчасових споруд має передувати отримання висновку уповноваженого органу про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасових споруд. При цьому відповідність намірів розміщення тимчасової споруди визначається на підставі відповідності її місця розташування комплексній схемі розміщення тимчасових споруд, якщо така схема розроблена.

Також позивачем було зазначено, що в ході огляду робочою групою земельної ділянки, встановлено, що жодне з оглянутих торгових місць не має паспортів прив`язки для проведення підприємницької діяльності, що підтверджується листом Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради № 89/21-01-15 від 23.04.2020 року.

Враховуючи все вищенаведене, за твердженнями позивача, відповідачем самовільно встановлено тимчасові споруди на орендованій земельній ділянці, оскільки комплексною схемою розміщення пересувних та стаціонарних тимчасових споруд та архетипів в межах III мікрорайону м. Южного Одеської області, затвердженої рішенням Южненської міської ради № №1188-VП від 22.11.2018 року, не передбачено розміщення жодної тимчасової споруди. Крім того, як було пояснено позивачем, до Южненської міської ради відповідач не звертався з заявою щодо наміру встановити тимчасові споруди на орендованій земельній ділянці Отже, відповідачем, як вважає позивач, порушено не тільки умови договору, а й норми чинного законодавства.

Позивач також зазначав суду, що за змістом статті 13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, як пояснює позивач, робочою групою встановлено що на орендованій земельній ділянці під розміщення торгівельної площадки для реалізації квіткової продукції - розташовані павільйони які використовуються під овочевими складами, під розміщення та продажу ковбасної, рибної продукції та овочів, тобто земельна ділянка використовуються не за призначенням, встановленим договорами оренди земельної ділянки.

Крім того, як також зазначалось позивачем, відповідачем було надано членам робочої групи копії договори оренди торгових місць. В ході огляду наданих договорів оренди торгових місць, виявленні наступні недоліки: не зазначено договір оренди землі на якій розташовано торгове місце; не зазначені площі орендованого місця; не зазначено вид торговельної діяльності, не на всіх договорах зазначені реквізити орендарів. Проте, як зазначає позивач, Договором не передбачено право орендаря передавати орендовану земельну ділянку в суборенду третім особам. Отже, Орендарем самовільно передано орендовану земельну ділянку третім особам, що свідчить про порушення умов Договору оренди земельної ділянки.

Позивач також наголошує суду, що укладаючи договір оренди, Южненська міська рада розраховувала, що відповідач буде використовувати земельну ділянку для розміщення торгівельних лотків під квіткову продукцію, однак, як вказує позивач, орендована відповідачем земельна ділянка кадастровий номер: :02:007:0032 використовується іншими особами ї для розміщення самовільно встановленнях павільйонів, які використовуються під овочевими складами, під розміщення та продаж ковбасної, рибної продукції та овочів, Отже з боку відповідача порушено істотні умови договору та використання земельної ділянки у межах передбаченої договором мети.

При цьому, як зазначає позивач, ФОП Санаткарі Т.І. не звертався до Южненської міської ради щодо внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, що зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за № 51 096, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 стосовно предмету договору, а саме виду використання орендованої земельної ділянки , та про надання дозволу на передачу земельної ділянці в суборенду.

05.03.2020 року Южненська міська рада прийняла рішення №1725-VІІ „Про надання згоди на припинення дії договору оренди земельної ділянки від 06.06.2012 року №00096, укладеного з ФОП Санаткарі Т.А, в судовому порядку", яким вирішено припинити дію договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:007:0032) від 06.06.2012 року № 00096 між Южненською міською радою та ФОП Санаткарі Т.А. на загальну площу 0,0049 га, під розміщення торговельних лотків під квіткову продукцію, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, в судовому порядку, у зв`язку з порушенням вимог договору оренди землі у частині умов використання земельної ділянки. (а.с. 52).

Також в обґрунтування поданого позову позивач посилався на положення ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, де визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. Аналогічні положення наведено у частині першій етапі 188 Господарського кодексу України та вказував, що згідно із частиною другою етапі 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої етапі 651 Цивільного кодексу України.

Отже, як вказує позивач, умовами договору оренди земельної ділянки, пунктом 29 договору зобов`язано орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та з вище наведеного, за твердженнями позивача, вбачається що орендарем не виконуються обов`язки обумовлені Договором оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги Южненської міської ради Одеської області направлено на розірвання Договору оренди земельної ділянки від 10 квітня 2012 року, укладеного між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: м. Южне Одеської області, проспект Митру, 19, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за №00096.

Надаючи відзив на позовну заяву відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем було зазначено суду наступне.

Відповідач зазначає, що у позові позивач вимагає розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.04.2012 року, кладений між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_2, та який зареєстрований у відділі Держкомзему у м.Южне Одеської області від 06.06.2012 року за № 00096.

Відповідачем було пояснено суду, що у нього, як фізичної особи - підприємця, на умовах оренди знаходяться земельні ділянки площею 0, 0045 га (для реалізації квіткової продукції, кадастровий номер :02:007:0209) та площею 0,0049 га (для розміщення торгівельних лотків, кадастровий номер :02:007:0032), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 26.09.2013 року задоволений позов ОСОБА_1 до Санаткарі Тавріза Алієвича про поділ спільного майна подружжя. Рішенням суду за ОСОБА_1 , в тому числі, визнано право власності на торгівельннй майдан по реалізації квіткової продукції, загальною площею 53,6 кв.метра, що складається з восьми квіткових павільйонів, вісімнадцяти торгівельних лотів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , на земельних ділянках, які знаходяться у відповідача в оренді за вищезгаданими договорами оренди.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року рішення Южного міського суду Одеської області залишено без змін.

Як пояснює відповідач, після ухвалення судового рішення про поділ спільного майна, ним неодноразово приймались заходи для врегулювання питання землекористування орендованими земельними ділянками, виходячи з правової позиції відношення торговельних павільйонів та лотків, які при поділі спільного майна передані у власність ОСОБА_1 , до тимчасових споруд.

Так, як стверджує відповідач, 07.02.2014 року ним на адресу ОСОБА_1 була направлена претензія з вимогою перенесення торговельних павільйонів та лотків в інше місце та звільнення орендованих ним земельних ділянок, яка залишена без відповіді.

Надалі, на адресу ОСОБА_1 була спрямована пропозиція щодо оформлення нею відносин землекористування шляхом укладення з відповідачем договорів суборенди земельних ділянок, яка аналогічно залишена без відповіді.

27.07.2015р. відповідачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога звільнення орендованих відповідачем земельних ділянок від торговельних павільйонів та лотків, яка аналогічним чином залишена без відповіді та виконання.

В подальшому, за поясненнями відповідача, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції загальною площею 53, 6 кв. метра, шо розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із змісту Інформаційної довідки, підставою для державної реєстрації права власності стало рішення державного реєстратора Рогачко П.О., індексний номер 23784630 від 19.08.2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт: „торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції", за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 , яке було прийняте на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 26.09.2013 року у справі № 2-25/11, що набрало законної сили 20.01.2014 року на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року.

З урахуванням викладеного, відповідачем було пояснено суду, що відповідно до ст.1818 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державної реєстрації підлягає право власності на об`єкти нерухомого майна, таким чином торговельний майдан по реалізації квіткової продукції 19.08.2015р. визнаний об`єктом нерухомості.

Таким чином, з моменту реєстрації права власності на об`єкт нерухомості (торговельний майдан з 19.08.2015 року) за ОСОБА_1 , до неї перейшло право користування земельними ділянками, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: площею 0, 0045 га (для реалізації квіткової продукції, кадастровий номер :02:007:0209), площею 0, 0049 га (для розміщення торгівельних лотків, кадастровий номер :02:007:0032), в тому ж обсязі, який був у попереднього землекористувача, тобто у відповідача, а саме на умовах оренди.

Але, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 , як власник нерухомого майна, уникає свого обов`язку його утримання та переоформлення відносин землекористування, залишає претензії та пропозиції відповідача без відповіді, в результаті чого відповідач вимушений нести тягар обов`язку орендаря земельних ділянок по сплаті орендної плати за договорами оренди, при повній відсутності у нього можливості використання орендованих земельних ділянок на свій розсуд та проведення на них будь-яких реконструкцій.

Так, п. 2.3. договору оренди земельної ділянки площею 0,0045 га від 20.01.2000 року, передбачений обов`язок орендаря вносити орендну плату, а розділ 5 договору містить відповідальність орендаря за неналежне виконання договору та затримку у сплаті орендної плати та п. 8 договору оренди земельної ділянки площею 0, 0049 га від 10.04.2012 року, передбачений обов`язок сплати орендарем орендної плати, а п. 14 договору передбачена відповідальність у випадку невнесення орендної плати у строки, визначені договором.

Відповідачем було пояснено суду, що з серпня 2015 року по березень 2019 року ним сплачена орендна плата за оренду зазначених земельних ділянок в розмірі 26377,00 грн. Відповідно до довідки Лиманської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС в Одеській області у відповідача відсутня заборгованість по орендній платі.

Таким чином, за посиланням відповідача, розірвання договору оренди земельної ділянки з Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Тавріза Алієвичемю, як орендарем, не вимагається за Законом, оскільки право оренди земельної ділянки в порядку, передбаченому ст. 120 ЗК України, з 19.08.2015 року перейшло до власника майна - ОСОБА_1 .

Також відповідачем було додатково зазначено суду, що враховуючи наявність штрафних санкцій за несплату орендної плати за договорами оренди, з метою уникнення заподіяння збитків, ним дійсно були укладені договори оренди торгових місць з фізичними особами - підприємцями, які здійснюють торговельну діяльність самостійно відповідно до наявної кон`юнктури ринку, на орендованій земельній ділянці. Враховуючи предмет позовних вимог позивача, господарським судом розглядається земельний спір, щодо порушення вимог земельного законодавства, але аргументи позивача стосуються торговельної діяльності суб`єктів господарювання, які є самостійними суб`єктами господарської діяльності.

Щодо використання земельної ділянки не за призначенням, Відповідачем було пояснено суду, що як свідчить зміст договору оренди земельної ділянки від 10.04.2012 року, остання передана в оренду під розміщення торгівельних лотків під квіткову продукцію. До компетенції органу місцевого самоврядування входить визначення призначення земельної ділянки, а саме - під розміщення торгівельних лотків. Визначення виду товару, який планується реалізовувати на торгівельних лотках, було здійснено за заявою відповідача та було метою на час укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ГК України, визначення виду товару органом місцевого самоврядування виходить за межі його компетенції та порушує права фізичних осіб - підприємців щодо свободи підприємницької діяльності. Зазначене підтверджено змістом п. 16 Договору оренди, де зазначено цільове призначення земельної ділянки: землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0, 0049 га.

Рішення Южненської міської ради від 22.11.20108р. року № 1188-VIІ, яким затверджена схема розміщення тимчасових споруд та затверджені архитипи №№ 1 та 2 тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, відповідно до якого на зазначеній земельній ділянці не передбачено розміщення тимчасових споруд, було прийняте через шість років після укладення договору оренди. Архитипи № 1 та № 2 тимчасових споруд, які затверджені рішенням Южненської міської ради від 22.1 1.2018 року № 1188-VIІ, не мають жодного відношення до торгівельних лотків, які є торгівельними павільйонами, геометричні розміри, яких (6x5 метрів та 4 х 7,5 метрів) взагалі не вписуються в конфігурацію земельної ділянки, яка передана в оренду (1, 68X29 метрів). Крім того, як зазначив сам позивач, розміщення тимчасових споруд (архитипи №1 га № 2) на земельній ділянці, яка передана в оренду, не передбачено самим рішенням Южненської міської ради. Відповідно до схеми розміщення тимчасових споруд від 1996 року, яка діяла раніше, торговельні лотки були позначені на ній під № 14 та в експлікації вказано - квітковий ряд ПП Санаткарі Т.А. , що підтверджується листом начальника Управління архітектури та містобудування від 21.10.2015 року № 274/14.01.15р.

Також відповідач зазначає, що ним у 2014 році в ліцензованій організації ДГІ "Санта-Юг" був замовлений ескізний проект реконструкції торгівельних лотків (копія ескізного проекту додасться), у точній відповідності до геометричних розмірів земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0032, відповідно до вимог відповіді начальника УАМ від 17.10.2013 року № 372/14-18 (копія відповіді УАМ від 17.10.2013 року додається), але реконструювати торговельні лотки він не зміг, оскільки ескізний проект не був погоджений начальником Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Оришакою С.М.

Пізніше, вже у 2015 році ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції, до якого входили і торгівельні лотки, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 0, 0049 га, кадастровий номер :02:007:0032, тобто з 2015 року, і відповідач втратив можливість щодо здійснення будь-якої реконструкції торгівельних лотків.

За твердженнями відповідача, позивачем не надано доказів вчинення з боку відповідача правопорушення у сфері землекористування. Жодних приписів щодо усунення порушення земельного законодавства він не отримував. Більш того, з позову взагалі не вбачається фактів порушення земельного законодавства та істотного порушення відповідачем договору оренди земельної ділянки.

Щодо передачі земельної ділянки в суборенду, було вказано суду, що в позові відсутні докази передачі відповідачем земельної ділянки в суборенду третім особам. В матеріалах справи містяться копії договорів оренди торгових місць, в межах земельної ділянки, яка знаходиться в оренді, які не є тотожними договору суборенди земельної ділянки, оскільки за своєю суттю є договорами оренди майна, а не земельної ділянки. Крім того, орендна плата за оренду торгового місця передбачає компенсацію витрат відповідача не тільки зі сплатою орендної плати на землю, а також за вивіз твердих побутових відходів, постачання електроенергії, води та інше.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тобто інтерес позивача (у даному випадку стосовно його вимог про розірвання договору) має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об`єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому.

Суд зауважує на тому, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Южненською міською радою Одеської області в позовній заяві, та направленим на розірвання Договору оренди земельної ділянки від 10 квітня 2012 року, укладеного між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем , загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та який зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за №00096, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та умовами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 10 квітня 2012 року між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем було укладено Договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №00096.

За час розгляду справи судом було з`ясовано, що рішенням Южненького міського суду Одеської області від 26.09.2013р. у справі №2-25/11, яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014р. залишено без змін, позов ОСОБА_1 до Санаткарі Тавріза Алієвича про поділ спільного майна подружжя задоволено. Поділено спільне з Санаткарі Таврізом Алієвичем майно, визнавши за ОСОБА_1 право власності на торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції, загальною площею 53,6 кв.м., що складається з восьми квіткових павільйонів, вісімнадцяти торгівельних лотів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Визнавши за Санаткарі Таврізом Алієвичем право власності на нежиле приміщення загальною площею 73,1 в.м., у тому числі площу сумісного користування підвалу 7,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Визнавши за Санаткарі Таврізом Алієвичем право власності на торговий павільйон по реалізації промислової групи товарів, загальною площею 21,24 в.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуто з Санаткарі Тавріза Алієвича на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 108323,5 грн. Стягнуто з Санаткарі Тавріза Алієвича на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5498 грн.

Як встановлено судом, відповідно із змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №74293421 від 29.11.2016р., який був наданий відповідачем за час розгляду справи, підставою для державної реєстрації права власності стало рішення державного реєстратора Рогачко П.О., індексний номер 23784630 від 19.08.2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт: „торгівельний майдан по реалізації квіткової продукції", за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 , яке було прийняте на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 26.09.2013 року у справі № 2-25/11, що набрало законної сили 20.01.2014 року на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року.

Отже з наявних у справі доказів з`ясовано, що з 19.08.2015р. власником торгівельного майданчика по реалізації квіткової продукції", за адресою: АДРЕСА_2 - є ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.377 Цивільного кодексу України унормовано, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вищенаведені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України „Про оренду землі", до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України „Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Враховуючи викладене та у розумінні положень ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі", при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки. Тобто, має місце заміна сторони у зобов`язанні, і після відчуження об`єктів нерухомості попередні користувачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов`язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц зроблено правовий висновок, відповідно до якого висловлено позицію, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене.

Іншими словами, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна.

Також у Постанові від 25.02.2020р. у справі №922/510/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

З урахуванням викладеного та зазначеного, враховуючи правову позицію, що зазначено судом за текстом рішення, суд зазначає, що після того, як ОСОБА_1 набула прав власника майна, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , Договір оренди земельної ділянки від 10.04.2012р., укладений між Южненською міською радою Одеської області, як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, як орендарем, припинився у відповідній частині щодо відповідача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника такого майна, який з моменту набуття такого права набув також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги, що приписи ч. 3 ст. 45 ГПК України визначають, що відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу, а положення ч. 1, ч. 2 ст. 48 ГПК України надають суду право залучати до участі у справі співвідповідача та замінювати первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача, яке, я свою чергу за час розгляду справи не було подано Южненською міською радою Одеської області, суд розглядав заявлені вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки за визначеним суб`єктним складом позивача у даній справі.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Южненської міської ради Одеської області, які направлено саме до Санаткарі Тавріза Алієвича про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 10 квітня 2012 року, укладеного між Южненською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем Санаткарі Таврізом Алієвичем, загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер: :02:007:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та який зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Южне Одеської області від 06.06.2012 року за №00096, не підлягають задоволенню судом у зв`язку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та безпідставністю, у зв`язку з чим, в задоволенні позову судом відмовляється.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2102,00 грн. покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Южненської міської ради Одеської області відмовити в повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 17 листопада 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко