Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2020 р. м. Рівне Справа № 918/902/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відінська, 21"

до відповідача Християнської місії "Пробудження"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

про стягнення боргу в сумі 12 262 грн. 95 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від позивача (Голова ОСББ): Поліщук Л.М. (паспорт НОМЕР_1 від 04.10.2011 р.);

Від відповідача: Смоловик О.Ю. (дов. № РН-581 № 065 від 04.11.2020 р.);

Від відповідача (директор): Альмукаєв Р.Р. (паспорт МЮ 145144 від 10.10.2007 р.);

Від відповідача(заступник директора): Трофімчук Н.М. (паспорт МЮ 280653 від 11.10.2011 р.);

Від третьої особи: Парчук Н.І. (дов. № 08-825 від 16.09.2020 р.).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відінська, 21" (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Християнської місії "Пробудження" (далі - Відповідач) про стягнення боргу в сумі 12 262 грн. 95 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує не виконанням Відповідачем рішення загальних зборів ОСББ "Відінська, 21" № 7 від 15 серпня 2019 року щодо внесків по утриманню будинку та прибудинкової території. Позивач вважає, що оскільки орендоване Відповідачем майна знаходиться у комунальній власності, то відповідно до вимог норм чинного законодавства обов`язок по утриманню майна покладається на орендаря (відповідача).

Отже, зважаючи на викладені обставини, позивач вважає, що у Відповідача перед Позивачем виник борг по несплаті внесків за утримання будинку та прибудинковій території в сумі 12 262 грн. 95 коп.

В судовому засіданні 23 листопада 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

В свою чергу, Відповідач не погодившись з позовними вимогами Позивача подав до суду відзив на позовну заяву.

Як вбачається з відзиву, Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що Позивач не надавав Відповідачу будь-які послуги; Відповідач не є власником нежилого приміщення та не може виступати як співвласник об`єднання; відповідачем самостійно укладалися договори з компаніями на поставку теплової енергії, води, водовідведення, світла, вивезення сміття, прибирання; приміщення має окремий вхід з вулиці; договір про оплату внесків на утримання, експлуатацію та ремонт багатоквартирного будинку та прилеглої території між сторонами не був укладений.

Зважаючи на викладені обставини відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 23 листопада 2020 року представник Відповідача позовні вимоги заперечив з підстав наведених у відзив на позовну, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання у справі.

01 жовтня 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника Відповідача, в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі.

26 жовтня 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній вважає позовні вимоги необґрунтованими.

12 листопада 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від третьої особи надійшло клопотання, яким останній долучає до матеріалів справи копію договору оренди № 1721 від 29 вересня 2006 року.

23 листопада 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи, оскільки представник адвокат Шендера О.М. перебуває на самоізоляції, зважаючи на вказані обставини представник позивача позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні призначеному на 23 листопада 2020 року та просить суд відкласти розгляд справи.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно вимог пунктів 2, 4, 6, 7 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом також враховано, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судом враховано той факт, що позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, докази чого наявні у матеріалах справи, подане клопотання про відкладення судового засідання не має жодних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

З огляду на те, що розгляд справи № 918/903/20 неодноразово відкладався та у зв`язку із його неявкою у призначене судове засідання позивача, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, вимоги частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позивач не позбавлений права направити у судове засідання іншого представника, оскільки відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/902/20, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року вирішено здійснювати розгляд справи № 918/902/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 26 жовтня 2020 року та залучено Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 09 листопада 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2020 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 23 листопада 2020 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

Відповідно до Договору оренди № 1721 від 29 вересня 2006 року укладеного з Управлінням комунальної власності Виконавчого комітету Рівненської міської ради Відповідач являється орендарем нежитлового приміщення загальною площею 178,2 кв.м за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 21.

01 вересня 2016 року Позивачу присвоєно статус неприбуткової організації на підставі закону, Рішення № 93/17-16-12-03-18 Державної податкової інспекції у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області.

01 серпня 2016 року ЖКП "Галицьке" передало по акту прийняття-передачі об`єкта з балансу в управління ОСББ "Відінська, 21".

Позивач зазначає, що ОСББ "Відінська, 21" не здійснює господарської діяльності з надання житлово-комунальних послуг Відповідачу, а діяльність Позивача спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов функціонування спільного майна, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності не господарюючого суб`єкта.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Відінська, 21" викладеного в протоколі № 6 від 13 квітня 2017 встановлена вартість утримання будинку та прибудинкової території нежитлових приміщень 3 грн. 36 коп. за один квадратний метр з 01 травня 2017 року.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Відінська, 21" викладеного в протоколі № 7 від 15 серпня 2019 встановлена вартість утримання будинку та прибудинкової території нежитлових приміщень 5 грн. 50 коп. за один квадратний метр з 01 вересня 2020 року. Термін платежів до 20 числа кожного місяця за минулий місяць встановлено протоколом зборів членів правління ОСББ "Відінська, 21".

Відповідно до абзацу 5 Листа Державної казначейської служби від 14 липня 2015 року № 14-09/547-18891 роз`яснено: якщо розпорядник бюджетних коштів (орендодавець) здає в оренду приміщення комунальної власності іншій установі (орендар), то орендодавець укладає з орендарем договір оренди відповідно до типового договору оренди.

Умовами договору оренди нежитлових приміщень від 29 вересня 2006 року № 1721 , Орендар - Християнська місія "Пробудження", передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. Вказані обов`язки викладені у листі від 09 грудня 2016 року вих. № 05-4871 Управління комунальної власності Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Позивач вважає, що оскільки нежитлове приміщення загальною площею 178, 2 кв.м розташоване за адресою м. Рівне, вул. Відінська, будинок 21, є комунальним майном та перебуває у оренді Відповідача, то відповідно до норм законодавства обов`язок утримання майна покладається на Орендаря, тобто на Відповідача.

Загальна площа нежитлових приміщень, які орендує Відповідач згідно договору оренди становить 178,2 кв.м.

На думку Позивача, Відповідач зобов`язаний кожного місяця, в строк до 20 календарного дня здійснити оплату за утримання будинку та прибудинкової території на розрахунковий рахунок ОСББ "Відінська, 21".

Однак, Відповідач свій обов`язок, який визначено діючим законодавством України та Статутом ОСББ "Відінська,21", не виконує належним чином, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по сплаті внесків. З моменту створення ОСББ "Відінська, 21" жодних коштів на утримання будинку та прибудинкової території та капітальний ремонт Відповідачем не сплачено.

14 липня 2020 року вих. № 168-л/2020 Відповідачу надіслано лист-вимогу в порядку досудового врегулювання спору з вимогою оплатити борг по несплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 10 302 грн. 75 коп. Відповідач відповіді на лист-вимогу не надав, борг в сумі 10 302 грн. 75 коп. не оплатив.

Таким чином, Позивач зазначає, що Відповідач покладені на нього Законом, статутом ОСББ та договором оренди обов`язки не виконав, не сплатив внески в розмірі, який визначений загальними зборами членів ОСББ, чим в свою чергу порушив права інших членів ОСББ, власників житлових та нежитлових приміщень, які несуть витрати по утриманню будинку та прибудинкової території належним чином. Борг Відповідача по внеску за утримання будинку та прибудинкової території становить 12 262 грн. 95 коп., що підтверджується довідкою станом на 08 вересня 2020 року.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що цей Закон регулює: порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами.

Частинами 1 та 4 статті 4 вищевказаного Закону визначено, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 55 ГК України).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Частиною 9 ст. 10 вищезазначеного Закону передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Статтею 15 вказаного Закону визначено обов`язки співвласника, зокрема, співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Згідно з ч. 1-ч. 3 ст. 23 вищевказаного Закону, утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Крім того відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 цього ж Кодексу Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги Позивач вказує на неналежне виконання Відповідачем обов`язку по здійсненню внесків на утримання будинку та прибудинкової території покладеного на останнього рішенням загальних зборів ОСББ "Відінська, 21" та Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

В якості доказів вказаних обставини суду надано статут ОСББ "Відінська, 21", рішення № 93/17-16-12-03-18 від 28 вересня 2016 року, акт приймання-передачі житлового будинку від 30 вересня 2016 року, протокол загальних зборів ОСББ "Відінська, 21" № 7 від 15 серпня 2019 року, лист-вимогу від 13 липня 2020 року № 168-л/2020, довідку про заборгованість Відповідача від 08 вересня 2020 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт прийняття Позивачем на баланс об`єкту оренди; факт встановлення Позивачем вартості по утриманню будинку та прибудинкової території; факт звернення Позивача до Відповідач з вимогою про сплату заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території.

З правовою позицією та аргументами позивача суд не погоджується та не приймає останні, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 12 262 грн. 95 коп. не є аргументованими а тому не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що визначаючи зобов`язання орендарів зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, чинне законодавство не передбачає механізму реалізації такого зобов`язання, у тому числі механізму захисту прав об`єднання співвласників, зокрема не встановлює для ОСББ права примусового стягнення відповідних коштів з орендарів у судовому порядку, передбачаючи таке право лише щодо співвласників майна (частина 6 статті 13, Закону № 2866-III).

Відповідно до приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.

Виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 Цивільного кодексу України), відповідні правовідносини щодо сплати орендарем витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між орендарем та ОСББ, або шляхом встановлення обов`язку орендаря з відшкодування відповідних витрат власнику приміщення (орендодавцю) безпосередньо в умовах договору оренди нерухомого майна. Тобто обов`язок орендаря зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, виникає тільки у разі передбачення такого обов`язку в умовах укладеного ним правочину (договору) з власником майна або з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

Таким чином Християнська місія "Пробудження", не будучи власником нежитлового приміщення в будинку по вул. Відінська, 21 у м. Рівне, може бути зобов`язана сплачувати внески на утримання орендованого ним приміщення тільки за умови, якщо такий обов`язок встановлений відповідним правочином (договором).

Вказана правова позиція суду кореспондується з правовими висновками викладеними в постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 02 вересня 2020 року у справі № 906/884/19.

Суд зазначає, що згідно договору оренди від 27 жовтня 2016 року укладеного між Відповідачем та Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, не встановлено обов`язку орендаря з відшкодування орендодавцю понесених останнім витрат на утримання об`єкта оренди у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, оскільки п. 6.2.9. вказаного договору оренди міститься лише загальна вимога про обов`язок здійснення таких витрат з одночасною вказівкою про укладення орендарем окремого договору з ОСББ.

В матеріалах справи № 918/902/20 відсутні будь-які договори укладені між Позивачем та Відповідачем по здійсненню внесків на утримання орендованого приміщення.

Окрім того, слід зазначити, що Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких належних доказів понесення витрат на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі заявлених у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач у справі неодноразово звертався листами до Позивача про виконання обов`язку зі сплати платежів з утримання будинку та прибудинкової території, однак Позивач відповіді не надавав а відповідні правочини не укладались.

Отже, правомірність підстав позову з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відінська, 21" не доведена, а тому в позові слід відмовити повністю.

З правовою позицією відповідача викладеною у відзиві на позовну заяву суд погоджується у повному обсязі з підстав викладених вище.

Порушені права та інтереси позивача

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Суд зазначає, що позивачем не доведено порушення відповідачем інтересів останнього та обумовлення настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення 12 262 грн. 95 коп. витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, відтак позивач безпідставно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, які передбачені ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., згідно статті 129 ГПК України, залишається за позивачем.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання предстаника позивача про відкладення розгляду справи - відмовити.

2. В задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відінська, 21" до відповідача Християнської місії "Пробудження" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення боргу в сумі 12 262 грн. 95 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2020 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33018, м. Рівне, вул. Відінська, 21);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12а);

4 - третій особі (33028 м. Рівне, вул. Соборна, 12 а).