ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5292/19 (185/756/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України, м. Дніпро

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , м. Павлоград (далі - позивач) до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", м. Дніпро (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 19 721,98 грн. за період з 01.05.2019 по 01.10.2019, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку або ухвалення рішення в суді, моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та судового збору 840,60 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 відкрито провадження по справі №185/756/20.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2020 вказану вище справу передано до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи про банкрутство Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020, справу №904/5292/19 (185/756/20) передано на розгляд судді Соловйовій А.Є.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 02.12.2019 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" відкрито провадження у справі про банкрутство №904/5292/19, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Камші Н.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 передано матеріали справи №904/5292/19 (185/756/20) за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості по заробітній платі в загальній сумі 48 583,01 грн. разом з доданими до нього документами господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/5292/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України (ідентифікаційний код 31950828), для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2020 справа №904/5292/19 (185/756/19) передана на розгляд судді Камші Н.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачу запропоновано протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати до Господарського суду Дніпропетровської області докази сплати судового збору в сумі 1 261,20 грн. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету.

18.09.2020 позивач усунув виявлені господарським судом недоліки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 прийнято матеріали справи №904/5292/19 (185/756/20) за позовом ОСОБА_1 , м.Павлоград, Дніпропетровська область до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Дніпро про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди до розгляду в межах справи №904/5292/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (49000, м.Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ), вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 про прийняття заяви позивача до розгляду вручена представнику відповідача 01.10.2020.

Всупереч вимог, викладених в ухвалі суду від 22.09.2020, відповідач відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 02.12.2019 відкрито провадження у справі №904/5292/19 про банкрутство, 05.10.2020 закрито провадження у зазначеній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що позивач перебував з 08.04.2019 по 01.10.2019 в трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно наказу від 23.09.2019 №83-ВК позивача звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як зазначив позивач, в день звільнення йому не виплачена заробітна плата за період з травня 2019 року по 01 жовтня 2019 року на загальну суму 19 721,98 грн.

Згідно довідки філії "Павлоградський райавтодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить 19 721,98 грн., в тому числі: за травень 2019 - 1 812,16 грн., за червень 2019 - 7 567,00 грн., за липень 2019 - 5 309,22 грн., за серпень 2019 - 2 221,22 грн., за вересень 2019 - 1 644,89 грн. та за жовтень 2019 - 1 167,49 грн.

Враховуючи те, що відповідачем станом на 20.11.2020 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства, з огляду на що, господарський суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 19 721,98 грн.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки відповідача №394 від 26.11.2019 середньоденний заробіток позивача визначений у розмірі - 75,21 грн., а позивачем визначений в розмірі - 169,92 грн.

З огляду на викладене, враховуючи долучену до матеріалів справи довідку відповідача по заборгованості по заробітній платі позивача за серпень 2019 та вересень 2019, господарський суд вважає за необхідне визначити середній одноденний заробіток позивача - 109,23 грн. (4587,85 грн./42 р.д.).

Як вбачається з позовної заяви позивач вважає, що середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню з 22.05.2019, але господарський суд не погоджується в цій частині доводів позивача, адже його звільнено - 01.10.2019.

Господарський суд вважає за необхідне визначити суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, яка становить 31 239,78 грн. (109,23 грн. х 286 дн.) за період з 02.10.2019 по 20.11.2020.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 02.10.2019 по 20.11.2020 в розмірі 31 239,78 грн.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000,00грн., обґрунтувавши свої вимоги наступним. За ствердженням позивача, внаслідок протиправних дій відповідача, він зазнав втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, які полягають у наступному: приниження честі, гідності, престижу, порушення стосунків з оточуючими людьми. Позивач вважає, що після того, як відповідач відмовився виконувати обов`язки та виплачувати заробітну плату він втратив авторитет серед родичів, сусідів та знайомих. Позивачем зазначає, що змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини. Зважаючи на економічний стан країни, знецінення національної валюти, це було досить важко. Внаслідок незаконних дій відповідача він зазнав душевні страждання, наслідком яких стало погіршення фізичного та духовного стану. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди, позивач просить врахувати строк затримки розрахунку при звільненні, розмір заборгованості підприємства перед ним, глибину його фізичних та моральних страждань, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому він вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України, відповідач зобов`язаний відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінив в 10 000,00гривень.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ст. 440-1 ЦК та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що позивачем до позову не подано будь-яких доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди, суд вважає за необхідне у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплату судових витрат у сумі 2 102,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст. 20, 73, 74, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 19 721 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять одну) грн. 98 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні суму за період з 02.10.2019 по 20.11.2020 у розмірі 31 239 (тридцять одна тисяча двісті тридцять дев`ять) грн. 78 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 20.11.2020.

Суддя Н.М. Камша