ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 листопада 2020 року Справа № 903/608/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства "Санта-Україна"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг"

про стягнення 111977,58 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.3 ст. 222 ГПК України.

в с т а н о в и в:

позивач Приватне підприємство Санта-Україна звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг про стягнення 111977,58 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 280217-02/ІП від 28.02.2017.

Обґрунтовуючи позовну вимогу посилається на договір поставки від 28.02.2017 № 280217-02/ІП; згідно даного договору позивач Постачальник поставляв товар у власність Покупця у відповідності до замовлень Покупця, а відповідач - Покупець зобов`язався прийняти та оплатити його протягом 50 календарних днів з дати поставки.

При правовому обґрунтуванні позову посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 25.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

Згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 22.09.2020 судове засідання по справі № 903/608/20, призначене на 22.09.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці.

Ухвалою суду від 05.10.2020 повідомлено сторін про проведення підготовчого засідання 20.10.2020.

Ухвалою суду від 20.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 25.11.2020 та відкладено підготовче засідання на 17.11.2020.

Ухвалою суду від 17.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2020.

Відповідач відзиву на позов не представив, ухвали суду направлені на адресу відповідача зазначену в позовній заяві, повернулись до суду з відміткою пошти організації не існує.

Станом на день подачі позову місцезнаходженням відповідача згідно витягу з ЄДРПОУ було - вул.Клима Савури,21А, м.Луцьк, 43005, однак станом на 20.10.2020, згідно витягу з ЄДРПОУ, місцезнаходження відповідача змінилося на вул. Заболотного Академіка,150, прим.17, м.Київ, 03680, .

Частиною 2 ст. 31 ГПК України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Виходячи з зазначених норм ст. 31 ГПК України суд розглядає дану справу по суті.

Відповідно до ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами із-за відсутності представників сторін.

З матеріалів справи вбачається наступне.

28.02.2017 між ПП "Санта-Україна" (Постачальник) та ТзОВ «Пакко Холдинг» (Покупець) було укладено договір поставки № 280217-02/ІП, відповідно до умов якого (п.1.1) Постачальник зобов`язався передати товар у власність Покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язався приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору (а.с.5-10).

Відповідно до п. 3.1 договору асортимент та кількість товару погоджується сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення.

Відповідно до п. 9.1 даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Згідно видаткових накладних по договору поставки від 28.02.2017 № 280217-02/ІП за період з 07.11.2018 по 11.01.2019 відповідачу поставлено товару на загальну суму 111977,58 грн (а.с.11-95).

Відповідач свої зобов`язання по договору, в частині оплати товару, не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 111977,58 грн.

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 111977,58 грн заборгованості за товар поставлений по договору поставки № 280217-02/ІП від 28.02.2017 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Даний висновок судом зроблено з врахуванням наступного.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата за товар проводиться протягом 50-ти календарних днів з дати поставки товару

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

Матеріалами справи підтверджена заявлена до стягнення заборгованість в сумі 111977,58 грн, а тому вимога про її стягнення підставна та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2102,00 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг (вул. Заболотного Академіка,150, прим.17, м.Київ, 03680, ) в користь Приватного підприємства "Санта-Україна" (бульвар Лесі Українки,15, м.Київ, 01133, ) 111977,58 грн заборгованості за договором поставки № 280217-02/ІП від 28.02.2017 року, а також 2102,00 грн витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

25.11.2020.

Суддя С. В. Костюк