ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 справа № 914/2257/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», м. Київ

до відповідача-1: Фермерського господарства «Помірки», с. Воля-Задеревацька, Стрийський р-н, Львівська обл.

до відповідача-2: ОСОБА_1 , с. Воля-Задеревацька, Стрийський р-н, Львівська обл.

про стягнення 101 454,20 грн. заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участю секретаря Пукач М.В.

Представники:

від позивача: Гулкевич Наталія Іванівна - провідний юрисконсульт;

від відповідача-1: не з"явився;

від відповідача-2: не з"явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк», м. Київ до відповідача-1 Фермерського господарства «Помірки», с. Воля-Задеревацька, Стрийський р-н, Львівська обл. (надалі - Господарство) та до відповідача-2 ОСОБА_1 , с. Воля-Задеревацька, Стрийський р-н, Львівська обл. про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.12.2019 року, в розмірі 101 454,20грн., з яких: 100 000,00 - основна заборгованість за кредитом, 1400,00грн. - -заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочену заборгованість, 54,20грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Виконуючи вимоги частин 6 та 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, суд звернувся до Воля-Задеревацької сільської ради з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 . Необхідні відомості про місце проживання відповідача-2 ( АДРЕСА_1 ) надано суду 23.09.2020 року.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього кодексу малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Частина 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу встановлює імперативну норму, за якою у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частини 2 та 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначають іншу категорію справ, які за певних умов можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. В такому випадку необхідним є клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Такий висновок випливає з частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України: частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

У судові засідання 29.10.2020 та 19.11.2020 відповідачі не з`явилися. Суд констатує, що вжив всіх відповідних заходів для належного повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Зокрема, ухвала суду від 29.10.2020 року про відкладення розгляду справи на 19.11.2020 року направлена на адресу відповідача 1, відповідача 2, згідно з адресою зазначеною у витязі з ЄДРПОУ та інформації наданої на запит суду №914/2257/20/2/20 від 16.09.2020 року Волі-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області про місце проживання відповідача-2, та вручена особисто відповідачам, що засвідчується відстеженням на сайті Укрпошти поштових відправлень №665 (відповідач - 1) та №673 (відповідача- 2).

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

У судовому засіданні 19.11.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Господарство за порушення кредитного договору не повернуло Банку отримані кредитні кошти в сумі 100 000,00грн., 1 400,00грн. заборгованості за відсотками, нарахованимиза прострочену заборгованість, 54,20 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання з договором.

Оскільки фізична особа ОСОБА_1 поручився за виконання Господарством умов кредитного договору, Банк просить стягнути заявлені суми боргу солідарно з обох відповідачів на підставі статей 554 та 610 Цивільного кодексу України.

Судові витрати позивача складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00грн.

Позиція відповідача-1 - Фермерське господарство «Помірки» (надалі господарство) не надало суду заяв по суті справи та з інших процесуальних питань. Проти позову не заперечив.

Позиція відповідача-2 - фізична особа ОСОБА_1 не надав суду заяв по суті справи та з інших процесуальних питань. Проти позову не заперечив.

Обставини, встановлені судом.

Банк та Господарство (в особі директора Кочкодана Б.І.) уклали кредитний договір шляхом приєднання Господарства 13.12.2019 до публічної оферти через підписання заяви про приєднання до Умов і Правил надання послуги "КУБ", зокрема, до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ" (надалі -Кредитний договір). Вказана анкета-заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису, про що свідчить наданий позивачем результат перевірки електронного цифрового підпису.

Банк та ОСОБА_1 підписали договір поруки № POR420 від 06.12.2019 (надалі - Договір поруки). Вказаний договір поруки підписаний шляхом накладення електронного цифрового підпису, про що свідчить наданий позивачем результат перевірки електронного цифрового підпису. Предметом цього договору є надання поруки поручителем ( ОСОБА_1 ) перед кредитором (Банк) за виконання боржником (Господарством) зобов`язань за угодою- приєднання до розділу 3.2.8. «Кредит КУБ «Умов та правил надання послуги», далі Угода 1 по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з пункт 3.2.8.3.2 Угоди 1 - перші 6 місяців - 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту;

- за період користування кредитом згідно з підпунктом 3.2.8.3.3 Угоди 1 - 4% в місяць від суми простроченого кредиту;

б) кредиту в розмірі 100 000,00грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (пункт 1.1.1 Договору поруки).

Згідно з пунктом 1.3 Договору поруки поручитель з умовами Угоди 1 ознайомлений.

Як вбачається з банківської виписки з 13.12.2019 по 03.08..2020. Банк 13.12.2019 перерахував на поточний рахунок Господарства 100 000,00грн.кредиту.

Станом на 03.08.2020 заборгованість відповідача-1 перед Банком становить 101 454,20 грн., з яких: кредитні кошти в сумі 100 000,00грн., 1 400,00грн. заборгованості за відсотками, нарахованимиза прострочену заборгованість, 54,20 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання з договором.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладених Кредитного договору та Договору поруки в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з частинами 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів … електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з положеннями Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг":

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (стаття 5).

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (стаття 7).

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (стаття 8).

З вищезазначеного вбачається, що законодавець прирівнює письмову форму правочину до електронної форми. Відповідно, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і договір в паперовій формі.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 3.2.8 "Умови та правила надання кредиту "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту (Підприємство) строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до умов та правил надання послуги "Куб", а також в системі Приват24 (підпункт 3.2.8.1).

Повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві (підпункт 3.2.8.3.1).

Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в Кредитному договорі (підпункт 3.2.8.3.1.3).

Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати (терміну) повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, смс-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою (підпункт 3.2.8.3.1.3).

За користування послугою клієнт сплачує щомісячно впродовж усього терміну кредиту відсотки за користування кредитом в розмірі та згідно з графіком, що зазначені в заяві та тарифах. При несплаті відсотків у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з пунктом 3.2.8.6.2) (пункт 3.2.8.3.2).

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого пунктом 3.2.8.3.1, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (пункт 3.2.8.3.3).

Так, відповідно до положень заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ":

- розмір кредиту: 100 000,00 грн. (пункт 1.2);

- строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (пункт 1.3);

- перші 6 місяців - 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту ( в т.ч. при достроковому погашенні кредиту)(пункт 1.4);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця передбачено адаптований графік на вибір Клієнта та погоджений з Банком. (пункт 1.5);

Отже, відповідно до умов Кредитного договору (Угоди 1) Господарство зобов`язане було щомісяця (починаючи з липня 2020 року) повертати частину отриманої кредитної суми (по 16 666,67 грн.), а також відсотки (по 1 600,00грн.- лютий-червень 2020 року включно і по 1 400,00грн.липень-грудень 2020 року).

Суд установив, що Господарство прострочило виконання зобов`язання за Кредитним договором не вносячи належним чином чергових платежів.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, суд погоджується з такими. Отже, на користь Банку підлягає стягненню кредитні кошти в сумі 100 000,00грн., 1 400,00грн. заборгованості за відсотками, нарахованимиза прострочену заборгованість, 54,20 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з частинами 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже зазначено вище ОСОБА_1 надав поруку перед Банком за виконання Господарством зобов`язань за Кредитним договором.

Пунктом 1.5 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором (Угодою-1), боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором (Угодою 1) в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з Господарства та ОСОБА_1 солідарно кредитних коштів в сумі 100 000,00грн., 1 400,00грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочену заборгованість, 54,20 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, судовий збір покладається на відповідачів порівну.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Помірки» (адреса: 82487, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Воля-Задеревацька; ) та ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) кредитних коштів в сумі 100 000,00грн., 1 400,00грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочення заборгованості, 54,20 грн. пені.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Помірки» (адреса: 82487, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Воля-Задеревацька; ) на користь Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 1 051,00грн. витрат на оплату судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 1 051,00грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складно та підписано 24.11.2020 року.

Суддя С.М. Коссак