номер провадження справи 34/115/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 Справа № 908/1784/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Федоровій К.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/1784/20

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача Комунального підприємства Токмак біоенергія Токмацької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 42980582 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул.. Шевченка, буд. 45-а)

про стягнення 2 873 713 грн 11 коп.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М., довіреність № 14-201 від 17.05.2019;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 14/4-3976-20 від 18.06.2020 про стягнення з Комунального підприємства Токмак біоенергія Токмацької міської ради 2 873 713 грн 11 коп., у т.ч.: основний борг в сумі 1 016 232 грн 18 коп., пеня у сумі 1 165 088 грн 36 коп., 3% річних у сумі 377 302 грн 77 коп., інфляційні втрати у сумі 315089 грн 80 коп. та судові витрати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2020 справу № 908/1784/20 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.07.2020 у справі №908/1784/20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1784/20. Присвоєно справі номер провадження 34/115/20. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження на 04.08.2020 об 11 год. 00 хв.,

04.08.2020 суд відкрив підготовче засідання у справі 908/1784/20. Перевірив явку представників сторін. Представники сторін в судове засідання не з`явилися, при цьому 31.07.2020 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі його представника, та 03.08.2020 від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи та надання додатково 15-дений строк для надання відзиву, яке не містить ЄЦП. Клопотання відповідача залишено судом без розгляду.

З огляду на те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, судове засідання 04.08.2020 проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

За наслідками судового засідання, у зв`язку з тим, що питання, визначені ч. 2 ст. 182 ГПК України, не можуть бути розглянуті в даному підготовчому засіданні, суд відклав підготовче засідання у справі № 908/1784/20 на 08.09.2020 о 15 год. 00 хв.

27.08.2020 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені та 28.08.2020 - відзив на позовну заяву.

01.09.2020 на електронну пошту суду від позивача у справі надійшла заява про проведення судового засідання у справі № 908/1784/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 заяву АТ НАК Нафтогаз України задоволено.

02.09.2020 до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні 08.09.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд продовжив підготовче засідання у справі 908/1784/20. Перевірив явку представників сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon за участю представника позивача.

На початку судового засідання суд оголосив про надходження від відповідача клопотання про зменшення розміру пені, відзиву на позовну заяву, та від позивача відповіді на відзив, які прийняті судом до розгляду.

Для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд, з власної ініціативи продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання у справі № 908/1784/20 на 22.09.2020 о 12 год. 00 хв.

14.09.2020 на електронну пошту суду від позивача у справі надійшло клопотання про залучення бухгалтерських документів в підтвердження наявності спірної заборгованості на кінець серпня 2020 у сумі 125 290 грн 30 коп.

14.09.2020 на електронну пошту суду від позивача у справі надійшла заява про проведення судового засідання у справі № 908/1784/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 заяву АТ НАК Нафтогаз України задоволено.

В судовому засіданні 22.09.2020 суд продовжив підготовче засідання у справі 908/1784/20. Перевірив явку представників сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon за участю представника позивача.

В судовому засіданні суд залучив до матеріалів справи документи додані до клопотання, задовольнивши клопотання позивача.

Представник позивача відповів на запитання суду щодо графіку погашення та погашення в процесі розгляду справи суми боргу, заявленої до стягнення.

За наслідками судового засідання, для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд відклав підготовче засідання у справі № 908/1784/20 на 12.10.2020 о 12 год. 30 хв.

25.09.2020 на електронну пошту суду від позивача у справі надійшла заява про проведення судового засідання у справі № 908/1784/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Розглянувши заяву позивача про проведення судового засідання у справі №908/1784/20 в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про її задоволення.

06.10.2020 до суду електронною поштою надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи переліку оплат.

08.10.2020 електронною поштою та 09.10.2020 поштовим зв`язком до суду надійшли заперечення відповідача на відзив.

В судовому засіданні суд продовжив підготовче засідання у справі 908/1784/20. Перевірив явку представників сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon за участю представника позивача.

В судовому засіданні суд залучив до матеріалів справи документи надані сторонами.

Представник позивача відповів на запитання суду, у т.ч. щодо клопотання відповідача про зменшення суми пені, зазначив про надання всіх документів та не заперечував проти закриття провадження у справі.

За наслідками судового засідання, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29.10.2020 об 11 год. 20 хв. Суд повідомив, що з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, буде здійснюватись в хронологічному порядку (в порядку їх надходження та долучення до матеріалів справи).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.10.2020 заяву АТ НАК Нафтогаз України, подану до суду 12.10.2020 задоволено. Судове засідання 29.10.2020 призначено з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

22.10.2020 до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме акту звірки між сторонами.

В судовому засіданні 29.10.2020 в присутності представника позивача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EasyCon, здійснювалася фіксація судового процесу програмно-апаратним комплексом Акорд.

Судом прийнято до розгляду акт звірки між сторонами.

Представник позивача підтримав позов та відповів на запитання суду.

Враховуючи необхідність визначення залишку основного боргу на день подання позову, суд, на підставі ч.2 ст. 216 ГПК України, враховуючи, що спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, оголосив перерву до 09.11.2020 о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.11.2020 заяву АТ НАК Нафтогаз України, подану до суду 29.10.2020 задоволено. Судове засідання 09.11.2020 призначено з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

06.11.2020 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення вих. № 683 від 05.11.2020 з підтвердженням існування заборгованості станом на 09.07.2020, з урахуванням платежу від 09.07.2020, в сумі 573409 грн 60 коп.

09.11.2020 від позивача у справі надійшли додаткові пояснення щодо існування станом на 09.07.2020 суму основного боргу в розмірі 573 409 грн 60 коп.

В судовому засіданні 09.11.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд та відеоконференція з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon за участю представника позивача.

Суд оголосив склад суду. Відводів судді та секретареві судового засідання не заявлено.

Судом прийняті до розгляду надані сторонами письмові документи та докази.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням додаткових пояснень щодо основного боргу станом на день подання позову - 09.07.2020 в розмірі 573 409 грн 60 коп. та заперечив проти заяви відповідача щодо зменшення пені.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у письмових документах підтвердив переведення боргу, на суму боргу 12 329 598 грн 23 коп., погодження графіку погашення заборгованості та відсутність заперечення позивача щодо погашення заборгованості за графіком.

У клопотанні відповідач просив суд застосувати строк позовної давності щодо пені та зменшити розмір пені до 95% від заявленої до стягнення суми пені.

За наслідками судового засідання суд прийняв рішення, про що в судовому засіданні оголосив його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

УСТАНОВИВ:

04.10.2018 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (споживач) укладено договір постачання природного газу № 6434/18-ТЕ-13.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №226 Деякі питання акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України перейменовано в Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно (п. 1.3 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Сторони узгодили опалу за природний газ виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного на місяцем поставки газу.

За умовами пп. 6 п. 7.2 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору, зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору.

За умовами договору у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 12.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 26.10.2018 №1 викладено п.п. 2.1, 3.8-3.9, 12.1 у новій редакції. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 26.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01.10.2018.

Додатковою угодою № 2 від 31.10.2018 викладено п.п. 2.1, 3.8, 3.9, 12.1 у новій редакції. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 30.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою № 3 від 02.11.2018 викладено п. 2.1, 5.2., 5.3, п. 6.3, 12.1 договору у наведеній в угоді редакції.

Також сторонами укладено додаткову угоду № 4 від 29.11.2018, яким викладено розділи 1-12 у новій редакції.

Додатковою угодою № 5 від 18.03.2019 сторони визначили дію пунктів договору.

Повідомленням від 20.02.2019 постачальник повідомив споживача про дію з 01.03.3019 окремих пунктів договору.

Додатковою угодою № 5 від 19.03.2019 сторони узгодили застосування з 01.03.2019 окремих пунктів договору та втрату чинності іншими.

20.03.2019 сторонами договору укладено додаткову угоду № 6.

Додатковою угодою № 7 від 26.03.2019 змінено назву постачальника.

На виконання договору та додаткових угод в період з листопада 2018 року по березень 2019 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 21 327 090 грн 37 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на суму 3 208 035 грн 20 коп., від 31.12.2018 на суму 5 088 662 грн 53 коп., від 31.01.2019 на суму 5 205 421 грн 21 коп., від 28.02.2019 на суму 4 238 600 грн 39 коп., від 31.03.2019 на суму 3 586 371 грн 04 коп.

Пунктом 5.1 договору (з урахуванням додаткової угоди № 4 ) передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсотквової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Споживачем отриманий від постачальника газ оплачений не у повному обсязі.

15.07.2019 між позивачем, первісним боржником та відповідачем (новим боржником) укладено договір переведення боргу № 18/6751/19.

Пунктом 2.1 договору про переведення боргу за вищевказаним договором постачання природного газу, сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться до нового боржника станом на момент укладення даного договору дорівнює 12 329 598 грн 23 коп.

Відповідно до п. 3.1 договору про переведення боргу, за цим договором до нового боржника переходять обов`язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 6434/18-ТЕ-13 від 04.10.2018.

Новий боржник зобов`язується перераховувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1 статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором постачання природного газу № 6434/18-ТЕ-13 від 04.10.2018 ( п. 3.2 договору про переведення боргу).

Згідно з п. 4.1 договору про переведення боргу, новий боржник несе відповідальність за прострочення виконання зобов`язання у розмірах, передбачених договором постачання природного газу № 6434/18-ТЕ-13 від 04.10.2018.

Пунктом 5.1 договору постачання природного газу (з урахуванням додаткової угоди № 4) передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

За прострочення оплати природного газу в сумі 1 016 232 грн 18 коп. позивач нарахував відповідачеві пеню у сумі 1 165 088 грн 36 коп., 3% річних у сумі 377 302 грн 77 коп., інфляційні втрати у сумі 315 089 грн 80 коп.

Стягнення з відповідача на користь позивача 1 016 232 грн 18 коп. основного боргу, пені у сумі 1 165 088 грн 36 коп., 3% річних у сумі 377 302 грн 77 коп., інфляційних втрат у сумі 315089 грн 80 коп. було предметом судового позову у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані умовами договору про переведення боргу № 18/6751/19 від 15.07.2019, яким на відповідача у даній справі переведений борг, штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати за договором постачання природного газу № 6434/18-ТЕ-13 від 04.10.2018 (з додатковими угодами), який за змістом закріплених у ньому прав та обов`язків сторін є договором поставки.

Статетю 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ст. 521 ЦК України).

Договір переведення боргу укладено в простій письмовій формі. Форма цього договору відповідає формі основного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами договору, з урахуванням додаткових угод, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар. Розрахунки проводяться виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

При цьому суд враховує положення норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як свідчать матеріали справи відповідач оплатив поставлений газ з простроченням. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на підписані між сторонами графіки погашення боргу, оскільки відповідними графіками не змінюються договірні умови щодо оплати поставленого газу.

Станом на день подання позовної заяви 09.07.2020, з урахуванням поштового штемпеля на конверті, в якому надійшли матеріали позовної заяви, за відповідачем рахувався основний борг у сумі 573 409 грн 60 коп., з урахуванням здійснених оплат до 09.07.2020 (включно).

Наявність основного боргу у сумі 573 409 грн 60 коп. станом на день подання позовної заяви 09.07.2020 підтверджується актом звірки та не заперечується сторонами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 442822 грн 58 коп. основного боргу та відмовляє у позові в цій частині.

В процесу розгляду справи, після подання 09.07.2020 позову, відповідач оплатив залишок суми основного боргу в розмірі 573409 грн 60 коп., у зв`язку з чим, в цій частині позовних вимог щодо стягнення 573409 грн 60 коп. основного боргу, суд закриває провадження у справі на підставі п. 2. ч.1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4) у разі прострочення споживачем оплати згідно з п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором не встановлено періоду нарахування пені, отже вона може бути нарахована за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач здійснив розрахунок в межах цього строку.

Пунктом 9.3 договору постачання природного газу (в редакції додаткової угоди № 4) строк позовної давності щодо стягнення пені встановлений у п`ять років.

Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності щодо стягнення пені, а отже клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності щодо стягнення пені суд відхиляє.

За прострочення оплати природного газу за листопад 2018 - березень 2019 року позивач нарахував пеню за загальний період з 27.12.2018 по 25.10.2019 в загальній сумі 1 165 088 грн 36 коп.

Суд перевірив розрахунок пені за допомогою ІПС «Законодавство» та визнав вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1 165 088 грн 36 коп. обґрунтованими, правомірно заявленими.

Однак, при цьому, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50% відсотків, частково задовольнивши клопотання відповідача та стягнувши з відповідача на користь позивача 582 544 грн 18 коп. пені, на підставі наступного.

В силу вимог ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 95% подана на підставі ст.ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України і обґрунтована наступним.

Нарахована позивачем пеня в сумі 1 165 088 грн 36 коп. є надмірно дуже великою для відповідача, що призведе до втрати платоспроможності та банкрутства підприємства.

Відповідач є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Токмак. Підприємство розраховується за отриманий газ по мірі надходження коштів від споживачів м. Токмак. На підприємство покладено обов`язок безперебійного постачання теплової енергії споживачам протягом опалювального сезону. У зв`язку з низькою платоспроможністю значної кількості споживачів теплової енергії, особливо фізичних осіб, відсутністю коштів, відповідач буде позбавлений можливості своєчасно ліквідовувати аварійні ситуації, проводити поточні ремонти теплових мереж та технічне обслуговування обладнання котельні та теплових пунктів, своєчасно та якісно надавати послуги населенню м. Токмак. Стягнення заявленої до стягнення суми пені призведе, у т.ч. до зриву опалювального сезону 2020-2021 для населення, бюджетних організацій та закладів освіти (дитячі садочки, школи, лікарні, навчальні заклади, підприємства та адміністративні організації).

До того ж, підприємство відповідача перебуває в тяжкому матеріальному стані, що підтверджується звітом про фінансові результати та балансом підприємства за 2019 рік.

Також, просить врахувати, що відповідач виконує свої зобов`язання згідно із договорами про переведення боргу та постачання природного газу, сплативши значну частину боргу до подання позову та весь заявлений до стягнення залишок після подання позову. А також намагався вирішити питання про розстрочення сплати боргу підписавши із позивачем відповідні графіки.

Проти вказаного вище клопотання відповідача позивач заперечив, у т.ч. з підстав того, що відповідач за договором про переведення боргу знав про суму боргу та брав на себе відповідні зобов`язання зі сплати штрафних санкцій, а несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Статтею 233 ГК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності зі п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18, вирішуючи, в т.ч. й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в т.ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

З огляду на викладене, вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Зі змісту наведених норм випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Оцінивши у сукупності надані докази, враховуючи обставини справи щодо переведення боргу первісного боржника на відповідача та сплату останнім заявлену до стягнення суму боргу у повному обсязі, враховуючи що за договором постачання природного газу, газ постачався саме для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, яке несвоєчасно розраховується за надані послуги і сплата повної суми заявленої до стягнення пені, яка є надмірною, може призвести до зриву опалювального сезону, обв`язку сплати пені за порушення строків оплати населенням законодавчо не передбачено, зіставляючи майнові інтереси обох сторін, беручи до уваги факт того, що інфляційні процеси в державі також негативно впливають на майнові інтереси і позивача у справі, суд частково задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір пені, обґрунтовано заявлену позивачем до стягнення з відповідача до розміру 50 % від суми позовних вимог, тобто до 582544 грн 18 коп.

Частково задовольняючи клопотання відповідача, суд враховує, що зобов`язання з оплати природного газу за договором постачання природного газу, згідно з договором про переведення боргу покладаються саме на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач є юридичною особою і відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик.

Підписавши договір відповідач був обізнаний про існуючий порядок розрахунків та правові наслідки порушення строків розрахунку.

За приписами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У урахуванням викладеного, суд частково задовольнив клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Також позивач нарахував за прострочення оплати природного газу, спожитого в період листопад 2018 березень 2019 року, 3% річних за період з 27.12.2018 по 25.05.2020 в сумі 377 302 грн 77 коп. та за зобов`язаннями листопада 2018- лютого 2019 року 315 089 грн 80 коп. інфляційних втрат за загальний період: січень 2019 - лютий 2020.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних за допомогою ІПС «Законодавство», та враховуючи, що згідно з розрахунку 3% річних вбачається, що розрахунок здійснений до 25.05.2020 року, включно, тоді як 25.05.2020 вже був здійснений наступний платіж в сумі 17429 грн 40 коп., а отже дата останнього платежу 25.05.2020 помилково включено у розрахунок суми 3% річних, оскільки день оплати не вважається днем прострочення останньої суми, наведеної у розрахунку.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 377 225 грн 01 коп. 3% річних за загальний період з 27.12.2018 по 24.05.2020, а в частині стягнення 77 грн 76 коп. 3% річних суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат за допомогою ІПС «Законодавство», та визнав вимоги позивача про стягнення з відповідача 315 089 грн 80 коп. інфляційних втрат за загальний період: січень 2019 - лютий 2020 обґрунтованими, правомірно заявленими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд закрив провадження у справі в частині стягнення 573409 грн 60 коп. основного боргу та частково задовольнив позов в іншій частині, зменшивши розмір пені на 50% відсотків, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 582 544 грн 18 коп. пені, 3% річних у сумі 377 225 грн 01 коп., інфляційні втрати у сумі 315 089 грн 80 коп. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 442 822 грн 58 коп. основного боргу, 582 544 грн 18 коп. пені, 77 грн 76 коп 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 27 861 грн 05 коп. судового збору, а решта суми судового збору в розмірі 6 643 грн 51 коп. покладається на позивача, у зв`язку з відмовою у позові в частині вимог. При цьому, у зв`язку із закриттям провадження у справі, позивач має право звернення до суду із відповідним клопотанням про повернення судового збору в сумі 8 601 грн 14 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 908/1784/20 щодо стягнення 573409 грн 60 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Комунального підприємства Токмак біоенергія Токмацької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 42980582 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-а) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6) 582 544 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн 18 коп. пені, 3% річних у сумі 377 225 (триста сімдесят сім тисяч двісті двадцять п`ять) грн 01 коп., інфляційні втрати у сумі 315 089 (триста п`ятнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн 80 коп. та 27 861 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят одна) грн 05 коп. судового збору.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 442 822 грн 58 коп. основного боргу, 582 544 грн 18 коп. пені, 77 грн 76 коп 3% річних та 6 643 грн 51 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 19.11.2020.

Суддя А.О. Науменко