Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2020 р. м. Рівне Справа №918/424/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Ножняк Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою боржника ОСОБА_1 про неплатоспроможність фізичної особи

у попередньому засіданні приймали участь:

від боржника: Мушкеєв В.В.;

керуючий реструктуризацією: Терещук О.В.;

від АТ "ПриватБанк": Кузін Є.В.;

від АТ "Альфа-Банк": не з`явився;

від Головного управління ДПС у Рівненській області: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху, зобов`язано заявника у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки заяви, а саме, надати докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 31 530 грн. 00 коп.

Ухвалою суду 1 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 22 червня 2020 року. Одночасно вказаною ухвалою запропоновано арбітражним керуючим Терещуку Олександру Володимировичу, Ушаковій Наталії Олександрівні та Приходьку Юрію Михайловичу подати заяву про участь у цій справі. Явку боржника у підготовче засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року підготовче засідання відкладено на 1 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 1 липня 2020 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризацію боргів боржника - ОСОБА_1 . Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Терещука Олександра Володимировича та визначено дату проведення попереднього судового засідання 3 вересня 2020 року об 11:00 год. 1 липня 2020 року на офіційному веб-сайті оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 6 серпня 2020 року прийнято заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" від 21 липня 2020 року з вимогами до боржника та Акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 17.07.2020 р. про наявність кредиторських вимог до боржника, розгляд яких призначено у попереднє засідання. Одночасно вказаною ухвалою прийнято клопотання керуючого реструктуризацією Терещука Олександра Володимировича від 31.07.2020 р. № 02-23/04/11 про виплату основної грошової винагороди за липень 2020 року, розгляд якого також призначено у попереднє засідання.

17 серпня 2020 року від арбітражного керуючого Терещука Олександра Володимировича на адресу суду надійшла заява про виправлення описки від 14.08.2020 р. № 02-23/04/18.

Розпорядженням керівника апарату від 18.08.2020р. №01-04/42/2020 в зв`язку з перебуванням судді Політики Н.А., станом на 18.08.2020 року у відпустці, з метою недопущення порушення строків розгляду вищевказаної заяви відповідно до пунктів 2.3.49-2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/424/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 року справу № 918/424/20 передано судді Романюк Ю.Г.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року справу № 918/424/20 прийняти до провадження. Виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 1 липня 2020 року у справі № 918/424/20.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року прийнято заяву Головного управління ДПС у Рівненській області від 30 липня 2020 року про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року розгляд справи відкладено на 29.09.2020 року.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року розгляд справи відкладено на 21.10.2020 року.

21 жовтня 2020 року керуючим реструктуризацією подано клопотання № 02-23/04/39 від 21.10.2020 року про виплату грошової винагороди керуючому реструктуризацією.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року розгляд справи відкладено на 12.11.2020 року.

12 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні, заслухавши пояснення арбітражного керуючого, представника ОСОБА_1 та представника кредитора, судом встановлено наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було здійснено 01.07.2020 р. за номером 64959, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 31.07.2020 р.

Таким чином, судом встановлено, що до суду в строк встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства з грошовими вимогами до боржника звернулися: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", Головне управління ДПС у Рівненській області та Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена п. 4 ст. 133 даного Кодексу.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Щодо грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", то слід зазначити наступне.

Із заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" з грошовими вимогами до боржника вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" є конкурсним кредитором ОСОБА_1 на підставі Кредитної угоди №0707/39 від 13.07.2007 р. (далі - Кредитна угода), укладеної між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" (т. кредиторських вимог а.с. 13-19).

Відповідно до п. 1.1. Кредитної угоди №0707/39 надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами кредиту (Транш - визначена сума коштів, обговорена в договорі про видачу Траншу, надана в рамках Кредитної угоди), сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обговорену п.1.2. даної Угоди.

Відповідно до п. 1.2. Кредитної угоди №0707/39 загальна сума кредиту в рамках кредитного договору становить 350 000 грн.

Відповідно до п. 1.4 кредит надається на поповненя оборотних коштів, придбання основних засобів.

Відповідно до укладеного Договору про видачу траншу №0707/39/1 від 13.07.2007 р. року банк надав Боржнику суму траншу кредиту у розмірі 350 000 грн. з терміном повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту - до 12.07.2012 р. , та під 19% річних, а у випадку порушення будь-якого із зобов`язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.1, п. 4.2 Договору про видачу траншу №0707/39/1 від 13.07.2007 р.) (т. кредиторських вимог а.с. 23-26).

Відповідно Кредитної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Боржник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Боржник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40 % на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 350 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку та платіжним дорученням № 1 від 13.07.2007 р., ордером-розпорядженням № 01/1 від 13.07.2007 р. (т. кредиторських вимог а.с. 34-97).

Відповідно до Договору про видачу траншу №0707/39 від 24.03.2008 р. року банк надав Боржнику суму траншу кредиту у розмірі 28 900 грн. з терміном повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту - до 17.03.2010 р. р., та під 19% річних, а у випадку порушення будь-якого із зобов`язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.1, п. 4.2 Договору про видачу траншу №0707/39 від 24.03.2008 р.).

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 28 900 грн., що підтверджується виписками по рахунку та меморіальним ордером № 1 від 01.04.2008 р., ордером-розпорядженням № 01/1 від 01.04.2008 року (т. кредиторських вимог а.с. 33-97).

В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Боржник свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Кредитною угодою та договорами про видачу траншів порядку та строки.

Термін дії Кредитної угоди відповідно до п. 7.1 - до повного виконання сторонами зобов`язань.

Згідно п.2.2.2., п. 2.2.3, п. 2.1.4 Кредитної угоди ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, винагороди в строки та в порядку, встановлених Кредитною угодою.

Відповідно до п. 4.2 Кредитної угоди сплата відсотків за користуванням кредиту здійснюється щомісяця згідно з Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається для кожного траншу окремо і є невід`ємним додатком до кожного договору про видачу траншу. При несплаті відсотків у термін, зазначений у Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 6.1 Кредитної угоди при порушення позичальником якого-небудь із зобов`язань по сплаті відсотків, термінів повернення кредиту, винагороди за кожен випадок порушення нараховується пеня в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п. 6.1, 6.2, 6.3 Кредитної угоди здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане позичальником (п. 6.4 Кредитної угоди)

За правилами частини першої статті 259 Цивільного кодексу України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.

Терміни позовної давності по вимогам по стягненню кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, встановлюються відповідно до п. 6.8 Кредитної угоди тривалістю в 5 років.

Через невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором АТ КБ "ПриватБанк" був вимушений звернутися за захистом своїх прав і законних інтересів до суду.

Рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року по справі № 569/2722/16- ц стягнуто з Боржника на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за Кредитною угодою заборгованість у розмірі 254 024,92 грн., яка складається з 142 897,95 грн. - заборгованості за кредитом та 111 126,97 грн. - заборгованості за відсотками. Рішення набрало чинності (т. кредиторських вимог а.с. 27-29).

У відповідності до пункту 7.1. Кредитної угоди угода у частині п. 4.5 набуває сили з моменту підписання, в інших частинах - з моменту укладання договорів про видачу траншів і надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених сум і діє до повного виконання сторонами зобов`язань позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, неустойки за цією угодою і договорам про видачу траншів.

Як зазначає заявник, станом на 01.07.2020 року заборгованість за Кредитною угодою погашена не була, а й більше того, згідно наведених вище норм Цивільного кодексу України та договорів, продовжувала нараховуватись, внаслідок чого значно збільшилась у порівнянні із сумою заборгованості, що була стягнута зазначеним вище рішенням суду, а саме станом на 30.06.2020 року у боржника існує заборгованість, яка складається з: 128 137,11 грн. - заборгованість за кредитом; 170 220,92 грн. - заборгованість за процентами; 406 166,70 грн. - пеня. Загальна сума заборгованості становить 704 524,73 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором були укладені наступні договори застави:

1) договір застави автотранспорту № 0707/39/ТЗ/1 від 13.07.2007 року (далі договір застави - 1). Згідно з договором застави - 1 Боржник надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ZAZ (модель: 110557, рік випуску: 2003, тип ТЗ: фургон малотоннажний В, № кузова/шасі: НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 ) та автомобіль ЗАЗ - DAEWOO (модель: Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий - В седан, № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 ).

Відповідно до п. 6 Договору застави - 1 заставна вартість предмету застави - 45 900,00 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 1 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені;

2) договір твердої застави № 0707/39/Т від 13.07.2007 р. (далі договір застави - 2), згідно з договором застави - 2 Боржник надав в заставу належне йому майно, а саме товар в обороті згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 151 373,75 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 2 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені;

3) договір застави товару в обороті № 0707/39/ТО від 13.07.2007 р., (далі договір застави - 3), згідно з договором застави - 3 Боржник надав в заставу належне йому майно - товар в обороті згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 202 333,50 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 3 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені;

4) договір застави майна № 0707/39/М від 13.07.2007 р. (далі договір застави - 4), згідно договором застави - 4 Боржник надав в заставу належне йому майно згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 58 810,80 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 4 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені (т. кредиторських вимог а.с. 98-127).

Таким чином, розмір забезпечених заставою вимог Боржника за Кредитною угодою становить: 45 900,00 грн. + 151 373,75 грн.+202 333,50 грн. +58 810,80 грн. =458 418,05 грн.

З огляду на вищезазначене, АТ КБ "ПриватБанк" заявлено грошові вимог до ОСОБА_1 за невиконання умов Кредитної угоди №0707/39 від 13.07.2007 року в розмірі 704 524,73 грн. та судовий збір по справі № 921/147/20, з яких: 458 418,05 грн. - грошові вимоги, забезпечені заставою майна боржника, що вносяться до реєстру вимог кредиторів окремо, й погашення яких здійснюється позачергово та 246 106,68 грн. - третя черга задоволення.

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до суду наступні докази: копію Кредитної угоди № 0707/39 від 13.07.2007 р.; копію договору про видачу траншу № №0707/39/1 від 13.07.2007 р. з додатком №1; копії договору про видачу траншу № №0707/39 від 24.03.2008 р. з додатком №1; копію рішення Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року по справі № 569/2722/16-ц; розрахунок заборгованості; докази видачі кредиту - копія ордеру-розпорядження № 01/1 від 13.07.2007 року, копія платіжного доручення № 1 від 13.07.2007 року, копія ордеру-розпорядження № 01/1 від 01.04.2008 року та копія платіжного доручення № 1 від 01.04.2008 року; копії банківських виписок; копію договору застави автотранспорту № 0707/39/13/1 від 13.07.2007 р. з додатковою угодою №1; копію договору твердої застави № 0707/39/Т від 13.07.2007 р. з додатковою угодою №1; копію договору застави товару в обороті № 0707/39/ТО від 13.07.2007 р., з додатковою угодою №1; копію договору застави майна № 0707/39/М від 13.07.2007 р. з додатковою угодою №1; копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 13906392 від 13.08.2007 року; копію актуальної інформація щодо обтяжень рухомого майна.

Боржником та керуючим реструктуризацією боргів боржника вказані вимоги Акціонерного товариства "ПриватБанк" були заперечені із посиланням на їх недійсність, проведення розрахунку з порушенням чинного законодавства та штучним завищенням суми заборгованості на підставі викладених у відзиві обставинах.

Як зазначає в уточненому повідомленні керуючого реструктуризацією боргів боржника, що АТ КБ "ПриватБанк" звертався до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, що виникла за кредитним договором №0707/39 від 13 липня 2007 року в розмірі 254 024,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 142 897,95 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 111 126,97 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017року у справі №569/2722/16-ц, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором №0707/39 від 13 липня 2007 року в розмірі 254 024,92 грн., з яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 142 897,95 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 111 126,97 грн. та судовий збір в розмірі 3 810,37грн. Вищевказане рішення суду є доказом спливу строку кредитування за договором №0707/39 від 13 липня 2007 року.

Після прийняття Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017 року у справі №569/2722/16-ц, Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) здійснювалося погашення кредиту за рахунок виручки від продажу заставного майна, а саме, автомобіля ЗАЗ - DАЕWОО модель: Т 13110, рік випуску: 2005, тип.ТЗ: легковий В седан, № кузова/шасі: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно розпорядження Державного виконавця Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м,Львів) Полюховича Р.М. №594736662 від 28 травня 2020 згідно виконавчого листа №2/0417/2052/2012, виданого 06.03.2012 року судом загальної юрисдикції (Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська), АТ КБ "ПриватБанк" перераховано 16 754,84 грн.

Керуючий реструктуризацією боргів боржника звертає увагу, що з наданого АТ КБ "ПриватБанк" розрахунку заборгованості за договором № 0707/39 від 13.07.2007 року (надрукованого шрифтом №4), укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.06.2020 року вбачається, що сума кредиту (тіло кредиту) 142 897,95 грн. 18.06.2020 року зменшена лише на 14 760,84 грн., а загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) станом на 30.06.2020 року становить 128 137,11 грн., однак як зазначає керуючий реструктуризацією боргів боржника, що залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом (тіло кредиту) перед АТ КБ "ПриватБанк" станом на 30.06.2020 року становить 126 143,11 грн. з огляду на те, що було перераховано Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рахунок АТ КБ "ПриватБанк" 16 754,84 грн., при цьому авансовий внесок у сумі 1200,00грн. стягувану повернуто.

Крім того, керуючий реструктуризацією боргів боржника вважає нарахування відсотків АТ КБ "ПриватБанк" за користування кредитом за договором №0707/39 від 13.07.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 після спливу строку кредитування, тобто після звернення з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №0707/39 від 13 липня 2007 року в розмірі 254 024,92 грн., з яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 142 897,95 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 111 126,97грн. у сумі 59 093,95грн. (170 220,92грн - 111 126,97 грн.) неправомірним, а тому визнає суму відсотків за наданим кредитом згідно кредитного договору №0707/39 від 13 липня 2007 року лише в розмірі зазначеному в рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017 року у справі №569/2722/16-ц, а саме - 111 126,97 грн.

Також, керуючий реструктуризацією боргів боржника заперечує проти задоволення пені в розмірі 406 166,70 грн. з огляду на те, що як вбачається з наданого розрахунку до бази для нарахування пені станом на 30.06.2020 року включено кредит (тіло кредиту) у сумі 128 137,11грн. та відсотки за користуванням кредитом у сумі 170 220,92грн., що є помилковим.

Щодо суми кредиторських вимог забезпечених заставним майном, то керуючий реструктуризацією боргів боржника зазначає, що вимоги забезпечені заставним майном відповідно до укладеного Сторонами договору застави автотранспорту 0707/39/ТГ/1 від 13 липня 2007 року є лише у сумі 11 475,00 грн. відповідно до заставної вартості автомобіля ZAZ 110557, білого кольору, 2003 року випуску, а решта вимог не забезпечені заставним майном, а тому вони відносяться до конкурсних.

Враховуючи вищенаведене, керуючий реструктуризацією боргів боржника вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до фізичної особи ОСОБА_1 визнає частково в сумі 237 270,08 грн., з яких 126 143,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту - 2 черга та 111 126,97 грн. - по відсоткам за користування кредитом згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017року у справі №569/2722/16-ц - 2 черга.

Як вбачається з офіційного сайту Рівненського міського суду Рівненської області, що 09.03.2016 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною угодою №0707/39 від 13.07.2007 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року по справі № 569/2722/16- ц стягнуто з Боржника на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за Кредитною угодою заборгованість у розмірі 254 024,92 грн., яка складається з 142 897,95 грн. - заборгованості за кредитом та 111 126,97 грн. - заборгованості за відсотками та 3 810,37 грн. - судового збору. Рішення набрало чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами

Після прийняття рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017 року у справі №569/2722/16-ц, Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) здійснювалося погашення кредиту за рахунок виручки від продажу заставного майна, а саме, автомобіля ЗАЗ - DАЕWОО модель: Т13110, рік випуску: 2005, тип.ТЗ: легковий В седан, № кузова/шасі: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно розпорядження Державного виконавця Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Полюховича Р.М. №594736662 від 28 травня 2020 згідно виконавчого листа №2/0417/2052/2012, виданого 06.03.2012 року судом загальної юрисдикції (Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська), АТ КБ "ПриватБанк" перераховано 16 754,84 грн.

Як зазначає керуючий реструктуризацією боргів боржника, що з наданого АТ КБ "ПриватБанк" розрахунку заборгованості за договором № 0707/39 від 13.07.2007 року (надрукованого шрифтом №4), укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.06.2020 року вбачається, що сума кредиту (тіло кредиту) 142 897,95 грн. 18.06.2020 року зменшена лише на 14 760,84 грн., а загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) станом на 30.06.2020 року становить 128 137,11 грн., однак як зазначає керуючий реструктуризацією боргів боржника, що залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом (тіло кредиту) перед АТ КБ "ПриватБанк" станом на 30.06.2020 року становить 126 143,11 грн. з огляду на те, що було перераховано Рівненським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рахунок АТ КБ "ПриватБанк" 16 754,84 грн.

12 листопада 2020 року представником АТ КБ "ПриватБанк" подано письмові пояснення зі змісту яких вбачається, що Банком не заперечується факт надходження коштів в розмірі 16 754,84 грн., які стягувались з ОСОБА_3 , однак частина коштів в сумі 14 760,84 грн. була спрямована на погашення заборгованості за кредитним договором № 0707/39 від 13 липня 2007 року, що підтверджується платіжним дорученням № 01WR від 18 червня 2020 року та випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_7 , а інша частина коштів від вищевказаної суми 16 754,84 грн. в розмірі 1 994,00 грн. (16 754,84 грн. - 14760,84 грн. = 1994,00 грн.) була спрямована Банком на погашення заборгованості по сплаті судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на підставі судового рішення, що вбачається з платіжного доручення № HS028B01WQ від 18 червня 2020 року та виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_8 .

Як встановлено судом та вбачається з вищенаведеного, заборгованість ОСОБА_1 за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017 року у справі №569/2722/16-ц у справі становить 128 137,11 грн. (142 897,95 - 14 760,84 грн.) - тіло кредиту, 111 126,97 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 1 816,37 грн. (3 810,37 грн.-1 994,00 грн.) - судового збору.

Щодо нарахування відсотків АТ КБ "ПриватБанк" за користування кредитом за договором №0707/39 від 13.07.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 після спливу строку кредитування, тобто після звернення з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №0707/39 від 13 липня 2007 року в розмірі 254 024,92 грн., з яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 142 897,95 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 111 126,97грн. у сумі 59 093,95грн. (170 220,92грн - 111 126,97 грн.), то слід зазначити про те, що вони є неправомірними з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Термін дії Кредитної угоди відповідно до п. 7.1 - до повного виконання сторонами зобов`язань.

В свою чергу згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Як уже наголошувалося, що як вбачається з офіційного сайту Рівненського міського суду Рівненської області, що 09.03.2016 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною угодою №0707/39 від 13.07.2007 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року по справі № 569/2722/16- ц стягнуто з Боржника на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за Кредитною угодою у розмірі 254 024,92 грн., яка складається з 142 897,95 грн. - заборгованості за кредитом та 111 126,97 грн. - заборгованості за відсотками. Рішення набрало чинності.

Таким чином, з Боржника стягнуто достроково заборгованість за кредитом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, у зв`язку з пред`явленням до Боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Отже, законодавцем встановлено, що кредитор не може нараховувати проценти за кредитним договором після закінчення строку кредиту, або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту у порядку, передбачених положенням ст. 1050 ЦК України. Такий правовий висновок зазначений у постановах Верховної Палати Верховного суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 р., № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Враховуючи те, що рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року по справі № 569/2722/16-ц стягнуто з Боржника на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за Кредитною угодою заборгованість у розмірі 254 024,92 грн., яка складається з 142 897,95 грн. - заборгованості за кредитом та 111 126,97 грн. - заборгованості за відсотками, яке набрало чинності, то відповідності до вказаних вище норм, проведення нарахування відсотків по кредитному договорі починаючи з 09.03.2016 року (дати подачі позову до суду) є неправомірним.

Крім того, слід зазначити, що у зв`язку з наявністю судового рішення про стягнення коштів правовідносин між сторонами врегульовуються уже не умовами Кредитного договору, а наявними судовими рішеннями, а тому інтереси Банку в разі не повернення грошового зобов`язання вчасно забезпечені не підвищеними процентами за користування кредитними коштами понад встановлений строк, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме Банк має право на погашення, крім суми боргу, також і на проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи із застосування ставки в три проценти річних, як це передбачено ст. 625 ЦК України, а не умовами Кредитного договору на які при розрахунку посилається Банк.

Таким чином, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 59 093,95 грн./, які нараховані після 09.03.2016 року (дати подачі позову до суду) є неправомірним.

Щодо заявленої вимоги про стягнення пені розрахованої за період з 13.07.2007 року по 30.06.2020 року, то в цій частині вимоги судом визнаються частково, а саме в розмір 199 298,26грн.н, які нараховані до 09.03.2016 року (дати подачі позову до суду), з огляду на наступне.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Пунктом 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пеня є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення його виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

З огляду на зазначене, враховуючи, що договірні відносини між сторонами припинили існування, нарахування та стягнення пені на підставі договорів кредиту є неправомірним. Доказів існування інших правочинів, укладених в письмовій формі між сторонами у спірному періоді суду не подано.

За таких обставин, вимога Банку в частині нарахування пені до боржника за період з 10.03.2016 року по 30.06.2020 року в розмірі 206 868,44 грн. судом визнається неправомірною.

Пунктом 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрута визначено, що розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

В силу приписів п. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника, а конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором були укладені наступні договори застави:

1) договір застави автотранспорту № 0707/39/ТЗ/1 від 13.07.2007 року (далі - договір застави - 1). Згідно з договором застави - 1 Боржник надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ZAZ (модель: 110557, рік випуску: 2003, тип ТЗ: фургон малотоннажний В, № кузова/шасі: НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 ) та автомобіль ЗАЗ - DAEWOO (модель: Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий - В седан, № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 ).

Відповідно до п. 6 Договору застави - 1 заставна вартість предмету застави - 45 900 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 1 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені.;

2) договір твердої застави № 0707/39/Твід 13.07.2007 р. (далі - договір застави - 2), згідно з договором застави - 2 Боржник надав в заставу належне йому майно, а саме товар в обороті згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 151 373,75 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 2 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені.;

3) договір застави товару в обороті № 0707/39/ТО від 13.07.2007 р., (далі - договір застави - 3), згідно з договором застави - 3 Боржник надав в заставу належне йому майно - товар в обороті згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 202 333,50 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 3 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені.;

4) договір застави майна № 0707/39/М від 13.07.2007 р. (далі - договір застави - 4), згідно договором застави - 4 Боржник надав в заставу належне йому майно згідно з переліком у п. 6, заставною вартістю 58 810,80 грн.

Згідно п. 2 договору застави - 4 заставою за цим договором забезпечуються виконання зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитної угоди від 13.07.2007 р. № 0707/39 з повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені.

Таким чином, розмір забезпечених заставою вимог Боржника за Кредитною угодою становить: 45 900,00 грн. + 151 373,75 грн.+202 333,50 грн. +58 810,80 грн. = 458 418,05 грн.

Як вбачається з пунктів 2 та 3 вищезазначених договорів застави, що за цими договорами заставою забезпечується виконання зобов`язань Позичальника, що випливають з кредитної угоди від 13.07.2007 № 0707/39 з: повернення кредиту у сумі 350 000,00 (Триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень, що надасться у формі кредитної угоди у термін до 12 липня 2012 року включно; сплати процентів за користування кредитом у розмірі та у дату сплати процентів, вказаних в додатках до договорів про видачу траншів (графіків погашень)., починаючи з дати підписання Кредитного договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, яка відрізняється від вказаної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, нарахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту; сплати процентів за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту у розмірі 40 (сорок) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту, - а дату сплати процентів, вказаної в додатках до договорів про видачу траншів (графіків погашень). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, яка відрізняється від вказаної в цьому пункті, то останньою датою погашення таких процентів, нарахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту; сплати винагороди, за відкриття позичкового рахунку, в розмірі - день укладання Кредитного договору; сплат и комісії в, за оформлення кредитного договору, в розмірі 0,5 % від суми кредиту; сплати пені та штрафу у порядку та розмірі, визначених п. 6.1,6.2 Кредитного договору; Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає 1050000.00 (один мільйон п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених за результатами розгляду справи №902/492/17 (постанова від 15.05.2018), забезпеченими зобов`язаннями в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Кодекс України з питань банкрутства не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань боржника по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, а не за наслідками проведення оцінки предмета забезпечення, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 2 або 3 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про неплатоспроможність отримував кредит.

Аналогічні правова позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі №902/492/17 від 15.05.2018 року, постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі 909/490/16 від 06.06.2018 року, постанові Верховного Суду по справі № 918/1071/15 від 06.09.2018 року.

Кодексом України з питань банкрутства надано право заставному кредитору подати заяву з грошовими вимогами у справі про банкрутство в частині вимог, що не є забезпеченими , або за умови відмови від забезпечення. Отже, забезпечені кредитори надано право відмовитись повністю або частково від забезпечення.

Враховуючи дане, судом встановлено, що станом на дату судового засідання від АТ КБ "ПриватБанк" до суду не надходила відповідна заява про відмову від забезпечення.

Отже, розмір забезпечення заставою (іпотекою) грошового зобов`язання судом має визначатися у відповідності до ст. 19 Закону України "Про заставу" та враховуючи умови самого Договору застави.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати АТ КБ "ПриватБанк" забезпеченим кредитором з грошовими вимогами у розмірі 438 562,34 грн., з яких 128 137,11 грн. (142 897,95 - 14 760,84 грн.) - тіло кредиту, 111 126,97 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 199 298,26 грн. - пеня, нарахована до 09.03.2016 року (подання позову до суду) та визнати вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 1 816,37 грн. (3 810,37 грн. - 1 994,00 грн.) - судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості) - як вимоги 2 черги.

Грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 264 146,02 грн. суд відхиляє за безпідставністю.

Щодо грошових вимог Акціонерного товариства "Альфа-Банк" суд зазначає наступне.

Із заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" з грошовими вимогами до боржника вбачається, що згідно затвердженого рішення №5/2019 від 15.10.2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та рішення Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (протокол №4/2019 від 15.10.2019) у відповідності до якого до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" були передані все майно, права і обов`язки Акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

Відповідні зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Статут в новій редакції погоджено Національним банком України 26.11.2019 року (т. кредиторські вимоги, а.с. 14-22).

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступник Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" є Акціонерне товариство "Альфа-Банк" код 23494714 (т. кредиторські вимоги, а.с. 23-25).

1. 26.12.2006 року між ПАТ "Укрсоцбанк" (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено Договір кредиту №654НЖ (далі - Договір кредиту-1)(т. кредиторські вимоги, а.с. 26-29).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору кредиту-1, Банк в порядку та на умовах, визначених Договором кредиту-1, надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 285 000,00 доларів США та 00 центів (надалі - Кредит-1), зі сплатою 12,5 процентів річних, поверненням заборгованості в розмірі та порядку, визначених у графіку погашення відповідно до п. 1.1 Договору кредиту-1 та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 25.12.2016.

Зобов`язання Банку за Договором кредиту-1 були виконані у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №15-023 від 26.12.2006.

У відповідності до умов Договору кредиту-1 Позичальник зобов`язаний:

п. 3.3.8 - повернути в повному обсязі Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями згідно з графіком, визначеному умовами Договору кредиту-1;

п. 3.3.7 - сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. 2.4, 2.5 Договору кредиту-1;

п. 2.4.1 передбачено, що сплата Кредиту та процентів здійснюється до 20-го числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Всупереч нормам Цивільного кодексу України та умовам Договору кредиту-1, Позичальник неналежним чином виконує умови Договору кредиту-1 в частині своєчасності та повноти сплати кредиту та процентів.

2) 25.10.2007 року між Банком та Позичальником було укладено Договір кредиту №360Д (далі - Договір кредиту-2)(т. кредиторські вимоги, а.с. 32-35).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору кредиту-2, Банк в порядку та на умовах, визначених Договором кредиту-1, надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 575 000,00 грн. (далі - Кредит-2), зі сплатою 14,5 процентів річних, поверненням заборгованості в розмірі та порядку, визначених у графіку погашення відповідно до п. 1.1.1 Договору кредиту-2 та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 24.10.2017 року.

Додатковою угодою №2 від 21.05.2009 до Договору кредиту-2 внесені зміни - графік погашення Кредиту-2 викладений у новій редакції(т. кредиторські вимоги, а.с. 36).

Зобов`язання Банку за Договором кредиту-2 були виконані у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №37-004 від 25.10.2007.

У відповідності до умов Договору кредиту-2 Позичальник зобов`язаний:

п. 3.3.8 - своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному в п 1.1 умов Договору кредиту-2; п. 3.3.7 - сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. 2.4 Договору кредиту-2;

п. 2.4.1 передбачено, що сплата Кредиту та процентів здійснюється щомісячно у валюті кредиту не пізніше 20-го числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Всупереч нормам Цивільного кодексу України та умовам Договору кредиту-2, Позичальник неналежним чином виконує умови Договору кредиту-1 в частині своєчасності та повноти сплати кредиту та процентів.

3) 06.08.2008 року між Банком та Позичальником було укладено Договір кредиту №730/027-Д27 (далі - Договір кредиту-3)(т. кредиторські вимоги, а.с. 40-46).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору кредиту-3, Банк в порядку та на умовах, визначених Договором кредиту-1, надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60000 доларів США та 00 центів (надалі - Кредит-3), зі сплатою 15,0 процентів річних, поверненням заборгованості по Кредиту-3 рівними частинами в сумі 500,00 доларів США, до 05-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому було надано Кредит-3, та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 03.08.2018 року.

Зобов`язання Банку за Договором кредиту-3 були виконані у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №88-025 від 06.08.2008 року.

У відповідності до умов Договору кредиту-3 Позичальник зобов`язаний:

п. 3.3.5 - погашати в повному обсязі Кредит в строк, встановлений п. 1.1, 3.3.15 Договору кредиту-3;

п. 3.3.6 - сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені а п. 2.4, 2.5 Договору кредиту-3;

п. 2.4 передбачено, що сплата процентів здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 05-го числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Всупереч нормам Цивільного кодексу України та умовам Договору кредиту-2, Позичальник неналежним чином виконує умови Договору кредиту-1 в частині своєчасності та повноти сплати кредиту та процентів.

16 травня 2011 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Мороза О. А. було прийнято рішення по справі №1283/10 за позовом від 02.08.2010 Банку до Позичальника про стягнення заборгованості за вищенаведеними кредитними договорами в розмірі 4 029 489,85 грн. а також витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 25 500 грн. (т. 1, а.с. 20-25).

Як зазначає заявник, що 23 квітня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №2604/2727/2012 прийнято ухвалу про видачу виконавчого листа на виконання вищенаведеного рішення Третейського суду.

Заявником вказано, що виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання та в подальшому органами державної виконавчої служби прийнято рішення про повернення виконавчого документа без виконання.

Банк стверджує, що на даний час виконавчий документ на примусовому виконанні про стягнення заборгованості з Позичальника не перебуває.

Банком додатково зазначено, що відповідно до умов Договору кредиту-1, Договору кредиту-2 та Договору кредиту-3 за період від 02.08.2010 року (дати подачі позову до Третейського суду) по 30.06.2020 року виникла заборгованість Позичальника перед Банком, а саме:

По договору кредиту-1 - сума заборгованості за відсотками 317 706,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.06.2020 року в гривневому еквіваленті становить 8 665 065,72 грн.;

По договору кредиту-2 - сума заборгованості за відсотками 1 082 810,05 грн. та розмір інфляційних витрат за відсотками 39 540,72 грн., а всього 1 122 350,77 грн.;

По договору кредиту-3 - сума заборгованості за відсотками 78 903,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.06.2020 в гривневому еквіваленті становить 2 151 987,10 грн.

За твердженням заявника, від дати подачі позову до Третейського суду до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Позичальника, виникла заборгованість в загальній сумі 11 939 403,60 грн.

Таким чином, враховуючи суму заборгованості Позичальника перед Банком відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в сумі 4 029 489,85 грн. заборгованості за кредитами та витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 25 500 грн., - загальна сума заборгованості Позичальника перед банком складає суму в 15 994 393,50 грн.

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до суду наступні докази: копію виписки з ЄДРЮО щодо АТ "Альфа-Банк"; копію витягу із статуту АТ "Альфа-Банк"; інформаційну довідку з ЄДРЮО щодо АТ "Укрсоцбанк"; копію кредитного договору №654РЖ від 26.12.2006 року; оригінал розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №654РЖ від 26.12.2006 року; копію кредитного договору №360Д від 25.10.2007 року; копію додаткової угоди №2 від 21.05.2009 року до кредитного договору №360Д від 25.10.2007 року; оригінал розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №360Д від 25.10.2007 року; копію кредитного договору №730/027-Д27 від 06.08.2007 року; оригінал розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №730/027- Д27 від 06.08.2007 року; копію ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 23.04.2012 у справі №2604/2727/2012 року; копію виконавчого листа №2604/2727/2012 від 07.05.2012.

Боржником та керуючим реструктуризацією боргів боржника вказані вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" були заперечені із посиланням на їх недійсність, проведення розрахунку з порушенням чинного законодавства та штучним завищенням суми заборгованості на підставі викладених у відзиві обставинах.

Як зазначає у уточненому повідомленні керуючий реструктуризацією боргів боржника, у заявлених кредиторських вимогах, до боржника АТ "Альфа -Банк" безпідставно вказує прощений борг по договору кредиту укладеного сторонами від 06.08.2008 року №730/027-Д27, оскільки як вбачається з Довідки ПАТ "Укрсоцбанк" про отримання доходу у вигляді прощення боргу (міститься у матеріалах справи Господарського суду Рівненської області №918/424/20 т.1 а.с.26), у зв`язку з задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України "Про іпотеку" на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухомість ОСОБА_4 прощено (анульовано) залишок заборгованості (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями), що виник з укладеного сторонами договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27 ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк".

Таким чином, у ОСОБА_1 на цей час відсутні будь-які зобов`язання перед АТ "Альфа -Банк", що виникли з умов договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27.

Окрім того, керуючим реструктуризацією боргів боржника зазначено про те, що АТ "Альфа -Банк" заявляє неправомірно нараховані відсотки за кредит та інфляційні на них після 02.08.2010 року, дата звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) та від 06.08.2008 №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3), оскільки позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 станом на 02.08.2010 року, що виникли з умов укладених сторонами договорів кредиту від 26.12.2006 року №654НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2), від 06.08.2008 року №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3) рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 року у справі №1283/10 задоволені повністю, на загальну суму 4 029 489,85 грн., у тому числі: договір кредиту - 1 на суму 2 736 730,49грн.; договір кредиту - 2 на суму 702 331,04 грн. - договір кредиту - 3 на суму 590 428,32 грн. Крім того, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 у справі №1283/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати, пов`язані з розглядом справи №1283/10 у сумі 25 500,00грн.

З огляду на вищезазначене, керуючий реструктуризацією боргів боржника вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом та інфляційні витрати на нараховані відсотки за користування кредитом неправомірне, оскільки як зазначено вище, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 року у справі №1283/10 позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 станом на 02.08.2010 року задоволені повністю, на загальну суму 4 029 489,85грн., тобто Банк звертаючись з позовом до Третейського суду при Асоціації українських банків про захист своїх законних інтересів, фактично достроково заявив про припинення строку кредитування встановлених укладеними договорами 1,2,3, а тому права та інтереси АТ "Альфа -Банк" після 02.08.2010 року забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, керуючий реструктуризацією боргів боржника частково визнає кредиторські вимог Акціонерного товариства "Альфа - Банк" до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 3 464 561,53грн. з віднесенням до другої черги погашення, з яких: заборгованість за договором кредиту від 25.10.2007 №360Д на суму 702 331,04грн.; заборгованість за договором кредиту від 26.12.2006 №654НЖ на суму 2 736 730,49 грн.; витрати, пов`язані з розглядом справи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №1283/10 у сумі 2 5500,00грн.

19 жовтня 2020 року від представника Акціонерного товариства "Альфа - Банк" надійшли письмові пояснення зі змісту яких вбачається, що 15.10.2020 року представником заявника було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, а саме: цегляне приміщення магазину загальною площею 352,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці кадастровий номер: :01:042:0262 (довідка №228275737).

Довідкою №228275737 від 15.10.2020 підтверджується, що 25.10.2007 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за номером запису про іпотеку 32624464 зареєстровано іпотечний договір, серія та номер 2481, виданий 24.10.2007 року, видавник АКБ "Укрсоцбанк", посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. Інотекодавцем по цьому договору є ОСОБА_1 , а Іпотекодсржателем Акціонерне товариство "Альфа-Банк" код ЄДРПОУ 2349714, вул. Ковпака, 29, м. Київ (правонаступник АКБ "Укрсоцбанк").

Разом з цим, з актуальної інформації про право власності за номером запису про право власності 32624365 вбачається, що 25.06.2019 року Державним реєстратором Ященком Віталієм Олеговичем Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області зареєстровано право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (цегляне приміщення магазину загальною площею 352.5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці кадастровий номер: :01.042:0262) з розміром частки 1/1 за власником - Акціонерним товариством "Укрсоцбанк", .

Таким чином, заявник Акціонерне товариство "Альфа -Банк", правонаступник Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", набув право власності на предмет іпотеки (цегляне приміщення магазину загальною площею 352,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці кадастровий номер::01:042:0262), а залишок заборгованості (за основного сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями), що виник з укладеного сторонами договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27 ПАТ "Укрсоцбанк" у сумі 296 887,74грн. прощено (анульовано), що підтверджується довідкою ПАТ "Укрсоцбанк" про отриманий дохід у вигляді прощення боргу (міститься у матеріалах справи т.1. а.с.26), та заявником АТ "Альфа -Банк" на цей час зазначені обставини не заперечуються.

Розглянувши кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк", дослідивши надані докази та заперечення боржника та керуючого реструктуризацією боргів боржника, суд дійшов висновку про часткове визнання грошових вимог Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Як зазначається заявником, від дати подачі позову до Третейського суду до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Позичальника, виникла заборгованість в загальній сумі 11 939 403,60 грн., а тому враховуючи суму заборгованості Позичальника перед Банком відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в сумі 4 029 489,85 грн. заборгованості за кредитами та витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 25 500 грн., - загальна сума заборгованості Позичальника перед банком складає суму в 15 994 393,50 грн.

При цьому, судом зазначається, що 16 травня 2011 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Мороза О. А. було прийнято рішення по справі №1283/10 за позовом від 02.08.2010 Банку до Позичальника про стягнення заборгованості за вищенаведеними кредитними договорами в розмірі 4 029 489,85 грн. а також витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 25 500 грн.

23 квітня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №2604/2727/2012 прийнято ухвалу про видачу виконавчого листа на виконання вищенаведеного рішення Третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2010 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) та від 06.08.2008 №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3).

Позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 станом на 02.08.2010 року, що виникли з умов укладених сторонами договорами кредиту від 26.12.2006 року №654НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2), від 06.08.2008 року №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3) рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 року у справі №1283/10 задоволені повністю, на загальну суму 4 029 489,85 грн., у тому числі: договір кредиту - 1 на суму 2 736 730,49грн.; договір кредиту - 2 на суму 702 331,04 грн. - договір кредиту - 3 на суму 590 428,32 грн. Крім того, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 у справі №1283/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати, пов`язані з розглядом справи №1283/10 у сумі 25 500,00грн.

Як вбачається з Довідки ПАТ "Укрсоцбанк" про отримання доходу у вигляді прощення боргу (міститься у матеріалах справи Господарського суду Рівненської області №918/424/20 а.с.26 т.1), у зв`язку з задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України "Про іпотеку" на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухомість ОСОБА_4 прощено (анульовано) залишок заборгованості (за основною сумою, процентами, ненею та штрафними санкціями), що виник з укладеного сторонами договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27 ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк".

Заявник Акціонерне товариство "Альфа -Банк", правонаступник Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у своїх поясненнях зазначив, що набув право власності на предмет іпотеки (цегляне приміщення магазину загальною площею 352,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці кадастровий номер::01:042:0262), а залишок заборгованості (за основного сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями), що виник з укладеного сторонами договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27 ПАТ "Укрсоцбанк" у сумі 296 887,74 грн. прощено (анульовано), що підтверджується довідкою ПАТ "Укрсоцбанк" про отриманий дохід у вигляді прощення боргу (міститься у матеріалах справи т.1. а.с.26), та заявником АТ "Альфа -Банк" на цей час зазначені обставини не заперечуються.

Таким чином, у ОСОБА_1 на цей час відсутні будь-які зобов`язання перед АТ "Альфа -Банк", що виникли з умов договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27, а тому кредиторські вимоги в частині визнання грошових вимог в розмірі 590 428,32 грн., що виникли по договору кредиту від 06.08.2008 року №730/027-Д27 не підлягають визнанню.

Щодо грошових вимог АТ "Альфа -Банк", що виникли від 02.08.2020 року (дати подачі позову до Третейського суду) до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Позичальника в загальній сумі 11 939 403,60 грн., то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1) сторони погодили порядок погашення заборгованості згідно з графіком, зазначеним у договору з кінцевим терміном поверненням заборгованості до 25.12.2016 року.

За умовами договору кредиту від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) сторони погодили порядок погашення заборгованості згідно з графіком, зазначеним у договору з кінцевим терміном поверненням заборгованості до 24.10.2017 року.

В свою чергу, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Як уже наголошувалося, 02.08.201 року Банк звернувся ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) та від 06.08.2008 №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3).

Позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 станом на 02.08.2010 року, що виникли з умов укладених сторонами договорами кредиту від 26.12.2006 року №654НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2), від 06.08.2008 року №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3) рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 року у справі №1283/10 задоволені повністю, на загальну суму 4 029 489,85 грн., у тому числі: договір кредиту - 1 на суму 2 736 730,49грн.; договір кредиту - 2 на суму 702 331,04 грн. - договір кредиту - 3 на суму 590 428,32 грн. Крім того, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 у справі №1283/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати, пов`язані з розглядом справи №1283/10 у сумі 25 500,00грн.

Таким чином, з Боржника стягнуто достроково заборгованість за кредитом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, у зв`язку з пред`явленням до Боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, законодавцем встановлено, що кредитор не може нараховувати проценти за кредитним договором після закінчення строку кредиту, або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту у порядку, передбачених положенням ст. 1050 ЦК України. Такий правовий висновок зазначений у постановах Верховної Палати Верховного суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 р., № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Враховуючи те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 року у справі №1283/10 задоволені повністю, на загальну суму 4 029 489,85 грн., у тому числі: договір кредиту - 1 на суму 2 736 730,49 грн.; договір кредиту - 2 на суму 702 331,04 грн. - договір кредиту - 3 на суму 590 428,32 грн. Крім того, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 у справі №1283/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати, пов`язані з розглядом справи №1283/10 у сумі 25 500,00грн., то відповідності до вказаних вище норм, проведення нарахування відсотків по кредитних договорах за період з 02.08.2010 року (дати подачі позову до Третейського суду) до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство є неправомірним.

У зв`язку з чим грошові вимоги в розмірі 11 939 403,60 грн. є неправомірними, з яких 39 540,72 грн. - інфляційні втрати також є неправомірним, оскільки неправомірно нараховані на відсотки за кредит після 02.08.2010 року - дати звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1), від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) та від 06.08.2008 №730/027-Д27 (Договір кредиту - 3).

Отже, правомірними є вимоги Банку в розмірі у розмірі 3 464 561 грн. 53 коп., з яких 2 736 730,49 грн. по договору кредиту від 26.12.2006 року №654 НЖ (Договір кредиту - 1), 702 331,04 грн. по договору кредиту від 25.10.2007 року №360Д (Договір кредиту - 2) та витрати, пов`язані з розглядом справи №1283/10 у сумі 25 500,00грн. - як вимоги 2 черги.

Грошові вимоги АТ "Альфа-Банк" в розмірі 12 529 831 грн. 89 коп. суд відхиляє за безпідставністю.

Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Рівненській області, то слід зазначити таке.

Із заяви Головного управління ДПС у Рівненській області з грошовими вимогами до боржника вбачається, що за розрахунком заявника у фізичної особи-підприємця Лаговської О.С. обліковується заборгованість у сумі 439 708,78 грн., яка виникла у зв`язку з несплатою платежів до бюджету, а саме: Єдиний соціальний внесок в сум (код 71040000) в сумі 18 507,64 грн., (основний платіж 11 452,68 грн., штрафна санкція в сумі 1 546,19 грн., пеня в сумі 5 508,77 грн.), що підтверджується вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-ф-1780-У від 11.03.2019 року, рішенням № від 22.03.2019, рішенням № від 20.08.2019 року;

Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код 11010500) в сумі 61 169,49 грн., (основний платіж 61 166,89 грн., пеня в сумі 2,6 грн.), що виник на підставі контрольно-перевірочної роботи, зокрема акту інвентаризації №4 від 30.04.2014, самостійно задекларованих сум згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи від 18.01.2018 №14499, від 06.02.2020 року №9753536, пеня нарахована на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України;

Податок на додану вартість (код 14010100) в сумі 307 477,01 грн., (основний платіж 302 694,15 грн., штрафна санкція в сумі 4 540,45 грн., пеня в сумі 242,47 грн.), що виник на підставі контрольно-перевірочної роботи, зокрема податкових повідомлень - рішень № від 29.07.2010 року, № від 29.07.2010 року, № від 29.10.2012 року, № від 29.10.2012 року, № від 29.10.2012 року, акт інвентаризації №3 від 30.04.2014 року, самостійно задекларованих сум згідно податкових декларацій № від 17.09.2010 року, № від 19.10.2010 року, № від 19.11.2010, № від 17.12.2010 року, № від 20.01.2011 року, №900523309 від 18.02.2011 року, № від 21.03.2011 року, № від 20.04.2011 року, № від 01.03.2011 року, № від 16.05.2011 року, № від 19.05.2011 року, № від 17.06.2011 року, № від 19.07.2011 року, № від 22.08.2011 року, № від 20.09.2011 року, № від 20.10.2011 року, № від 21.11.2011 року, № від 19.12.2011 року, № від 19.01.2012 року, № від 01.01.2012 року, № від 21.03.2012 року, № від 20.03.2012 року, № від 20.04.2012 року, № від 21.05.2012 року, № від 20.06.2012 року, № від 19.07.2012 року; пеня нарахована на підставі пп. 129.1.1, 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України;

Земельний податок з фізичних осіб (код 18010700) в сумі 48 101,26 гри., (основний платіж 48 101,26 грн.), що виник на підставі самостійно задекларованих сум згідно розрахунку № від 19.06.2013 року, на підставі контрольно-перевірочної роботи, зокрема податкових повідомлень - рішень №5414-15 від 26.06.2014 року, №5 від 30.06.2016 року, №5 від 17.07.2017 року, №3908-1301-1716 від 30.06.2018 року, №44912- 5013-1716 від 01.07.2019 року, акт інвентаризації №1 від 30.12.2013 року;

Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код 11011001) в сумі 4 453,32 грн., (основний платіж 4 453,32 грн.), що виник на підставі самостійно задекларованих сум згідно податкової декларації №9753536 від 06.02.2020 року.

Постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2011 у справі №2а/1770/788/2011, від 29.08.2011 у справі №2а/1770/921/2011, від 14.10.2011 у справі №2а/1770/4187/2011, від 14.03.2012 у справі №2а/1770/680/2012, від 26.06.2012 №2а/1770/2247/2012, від 24.03.2014 №817/608/14, від 02.07.2014 №817/1735/14 позови Державної податкової інспекції у м. Рівному до ФОП Лаговської Ольги Степанівни про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Судові рішення набрали законної сили, видано виконавчі листи про стягнення заборгованості.

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до суду наступні докази: розрахунок виникнення боргу по платежах до бюджету на 8 арк.; інформація про відкриті банківські рахунки на 1 арк.; копії облікових карток платника податків на 17 арк.; копії податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019р. №44912-5013-1716, від 21.02.2018 р. № 22537-5002-1716, від 27.05.2017 р. №5 на 6 арк.; копії податкових декларацій від 18.01.2018 №14499, від 06.02.2020 р. №9753536 на 4 арк.; копії рішень № від 22.03.2019 р., № від 20.08.2019 р. на 4 арк.; копія корінця вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1780-У від 11.03.2019 р. на 2 арк.; копія корінця другої податкової вимоги №2/845 від 10.12.2010 р.; копії постанов РОАС від 04.04.2011 р. у справі №2а/1770/788/2011, від 29.08.2011 р. у справі №2а/1770/921/2011, від 14.10.2011 р. у справі №2а/1770/4187/2011, від 14.03.2012 р. у справі №2а/1770/680/2012, від 26.06.2012 р. №2а/1770/2247/2012, від 24.03.2014 р. №817/608/14. від 02.07.2014 р. №817/1735/14 з виконавчими документами на 32 арк. (т. кредиторські вимоги, а.с. 4-79).

Боржник та керуючий реструктуризацією боргів боржника проти вказаних вимог Головного управління ДПС у Рівненській області не заперечували, зазначивши, що вказані грошові вимоги у сумі 439 708,78 грн. визнаються у повному обсязі в наступній черговості: 11 452 грн. 68 коп. - 1 черга, 416 415 грн. 63 коп. - 2 черга, 11 840 грн. 48 коп. - 3 черга задоволення.

Розглянувши кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області, дослідивши надані докази та врахувавши надані керуючим реструктуризацією боргів боржника та кредитором пояснення, суд дійшов висновку про визнання грошових вимог Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи ОСОБА_1 в повному обсязі, з огляду на таке.

Вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області підтвердженні належними та допустимими доказами, а саме: розрахунком виникнення боргу по платежах до бюджету на 8 арк.; інформацією про відкриті банківські рахунки на 1 арк.; копіями облікових карток платника податків на 17 арк.; копіями податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019р. №44912-5013-1716, від 21.02.2018 р. № 22537-5002-1716, від 27.05.2017 р. №5 на 6 арк.; копіями податкових декларацій від 18.01.2018 р. №14499, від 06.02.2020 №9753536 на 4 арк.; копіями рішень № від 22.03.2019 р., № від 20.08.2019 р. на 4 арк.; копією корінця вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1780-У від 11.03.2019 р. на 2 арк.; копією корінця другої податкової вимоги №2/845 від 10.12.2010 р.; копіями постанов РОАС від 04.04.2011 р. у справі №2а/1770/788/2011, від 29.08.2011 р. у справі №2а/1770/921/2011, від 14.10.2011 р. у справі №2а/1770/4187/2011, від 14.03.2012 р. у справі №2а/1770/680/2012, від 26.06.2012 р. №2а/1770/2247/2012, від 24.03.2014 р. №817/608/14, від 02.07.2014 р. №817/1735/14 з виконавчими документами на 32 арк.

Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1. ст.14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно пп. 16.1.4. п.16.1. ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 41.1. ст.41 ПКУ контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Згідно п.41.2. ст. 41 ПКУ визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Отже, оскільки грошові вимоги кредитора документально підтверджуються належними доказами, суд вважає правомірним визнати їх та включити до реєстру вимог кредиторів відповідно до установленої законодавством черговості.

Так, відповідно до ч.4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 11 452 грн. 68 коп. - 1 черга, 416 415 грн. 63 коп. - 2 черга, 11 840 грн. 48 коп. - 3 черга задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи те, що вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Акціонерного товариства "Альфа-Банк" та Головного управління ДПС у Рівненській області визнані судом, то витрати на оплату судового збору заявниками підлягають включенню до витрат пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність боржника.

Приписами п. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розпорядник майна (керуючий реструктуризацією) за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 123 Кодексу, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14-ти днів з дня постановлення такої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60-ти днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Керуючись статтями 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредиторів до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у наступних розмірах:

- Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) у розмірі 438 562 грн. 34 коп. - вимоги забезпечені заставою майна боржника та 1 816 грн. 37 коп. - 2 черга задоволення;

- Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) у розмірі 3 464 561 грн. 53 коп. - 2 черга задоволення;

- Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) у розмірі 11 452 грн. 68 коп. - 1 черга, 416 415 грн. 63 коп. - 2 черга, 11 840 грн. 48 коп. - 3 черга задоволення.

2. Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) у визнанні вимог до боржника у сумі 264 146 грн. 02 коп.

3. Відмовити Акціонерному товариству "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) у визнанні вимог до боржника у сумі 12 529 831 грн. 89 коп.

4. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) у розмірі 4 204 грн. 00 коп., Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) у розмірі 4 204 грн. 00 коп., Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) у розмірі 4 204 грн. 00 коп. - позачергово до задоволення вимог кредиторів.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 26.11.2020 року.

6. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "08" грудня 2020 р. на 13:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань № 15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.год.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 листопада 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.