ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Справа № 915/220/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт, вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв, 54020 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ, вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002 ()

про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною та стягнення заборгованості в сумі 1 095 647, 00 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство Миколаївський морський торговельний порт з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Встановити господарські правовідносини шляхом визнання Додаткової угоди № 3 до Договору від 54-Р від 12.09.2017 року між ДП Миколаївський морський торговельний порт та ТзОВ МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ укладеною в редакції позивача.

2. Стягнути з відповідача ТзОВ МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ на користь ДП Миколаївський морський торговельний порт суму заборгованості по сплаті за договором від 12.09.2017 № 54-Р на суму 898 216, 29 грн., суму штрафних санкцій у вигляді пені за договором від 12.09.2017 № 54-Р на суму 156 343, 55 грн., суму штрафних санкцій у вигляді 3 % річних за договором від 12.09.2017 № 54-Р на суму 24 040, 25 грн., суму штрафних санкцій у вигляді інфляційного збільшення за договором від 12.09.2017 № 54-Р на суму 17 046, 91 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 31.03.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.03.2020 року відкладено підготовче засідання без зазначення дати підготовчого засідання. Встановлено, що про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у цій справі учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання по справі на 30.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 915/220/20 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 29.10.2020 року.

Сторони явку повноважних представників в судові засідання 31.03.2020 року, 30.09.2020 та 29.10.2020 року не забезпечили.

28.10.2020 року від позивача надійшло клопотання (вх. № 13666/20) про розгляд справи за відсутності представника позивача (том 2, арк. 45).

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Клопотання судом задоволено.

Судом встановлено, що ухвали від 03.03.2020 року, від 31.08.2020 року, надіслані на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ, вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002 повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (том 2, арк. 23-26, 35-37).

Про розгляд справи та про призначення судового засідання на 29.10.2020 року відповідач обізнаний, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (том 2, арк. 31, 44).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 29.09.2020 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України та ч. 4, 7 ст. 240 ГПК України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди укладеною та стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору № 54-Р від 12.09.2017 року, зокрема, щодо оплати за надані послуги за новими тарифами та не підписання відповідачем додаткової угоди № 3. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 599, 610, 625, 629 ЦК України, ст. 20, 343 ГК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідачем ТзОВ МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ письмового відзиву по суті спору суду не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

12.09.2017 року між Державним підприємством Миколаївський морський торговельний порт (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Метал Стивідорінг Компані (замовник) укладено договір № 54-Р (том 1, арк. 13-19), відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується за письмовими заявками замовника за формою встановленою у Додатку №1 до даного Договору, при наявності виробничої можливості, надавати послуги з тимчасового користування за плату портальних кранів для забезпечення вантажно-розвантажувальних робіт у відповідності з технологіями і нормами виробітки вантажно-розвантажувальних робіт в морських портах (надалі послуга). Перелік портальних кранів, що надаються в тимчасове користування, їх вартість наведено в Додатку №3 до цього Договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору договір набирає чинності з дня підписання його обома сторонами і діє по 31.12.2017 року.

Відповідно до п. 8.2 договору у випадку, якщо жодна зі сторін не менш чим за один місяць до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію, договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах.

Договір підписано та скріплено печатками сторін. Доказів розірвання або визнання недійсним договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.2 договору замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1.1 договору виконавець зобов`язаний за письмовими заявками Замовника, при наявності виробничої можливості, цілодобово не пізніше ніж через 24 години з моменту отримання заявки Замовника надавати послуги передбачені пунктом 1.1. цього Договору протягом строку його дії.

Відповідно до п. 2.1.3 договору виконавець зобов`язаний надавати послуги замовнику із оформленням їх початку/закінчення в приймально-здавальних актах, в яких проставляється час роботи, П.І.Б. та підпис відповідальної особи замовника.

Відповідно до п. 2.1.6 договору виконавець зобов`язаний щомісячно, до 3 числа місяця, наступного за розрахунковим, надавати замовнику для підписання оформлений Акт прийому-здачі наданих послуг за розрахунковий місяць.

Відповідно до п. 2.1.7 договору виконавець зобов`язаний оформляти рахунки для сплати на підставі підписаних Актів прийому-здачі наданих послуг з подальшою їх передачею замовнику. Рахунки можуть бути передані виконавцем по факсу чи електронній пошті з наступним отриманням оригіналу замовником.

Відповідно до п. 2.2.1 договору замовник зобов`язаний призначити для зв`язку із виконавцем і для оформлення необхідної документації відповідальну особу за місцем надання послуг.

Відповідно до п. 2.2.3 договору відповідальні особи, щозмінно оформлюють приймально-здавальні акти відповідно до форми встановленої додатком № 2 до даного договору, в яких обов`язково фіксують технічний стан портальних кранів на момент їх приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.2.4 договору замовник зобов`язаний оформляти щомісяця документацію, сплачувати рахунки згідно розділів 3 та 4 даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг, що надаються замовнику, визначається за тарифами згідно додатку № 3, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник сплачує на розрахунковий рахунок виконаця вартість наданих послуг, що зафіксована в актах прийому-здачі наданих послуг, підписаних обома сторонами згідно виставленого позивачем рахунку протягом 7 (семи) календарних днів із моменту отримання рахунку.

Відповідно до п. 4.1 договору облік наданих послуг виконавцем оформлюється приймально-здавальними актами з вказівкою в них часу надання послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору по факту надання послуг позивач передає відповідачу підписаний акт прийому-здачі наданих послуг з переліком виконаних робіт за розрахунковий місяць та їх вартістю у двох примірниках, складений на підставі підписаних сторонами приймально-здавальних актів.

Відповідно до п. 4.3 договору замовник у термін 3-х днів із дня одержання Акта прийому-здачі зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт або надати мотивовану відмову від підписання такого Акта.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі недосягнення згоди спір передається на розгляд до господарського суду за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 9.2 договору всі зміни або доповнення до цього договору дійсні в тому випадку, якщо вони підписані повноважними представниками сторін і скріплені печаткою.

Відповідно до п. 9.3 договору одностороння відмова від виконання умов цього договору чи внесення змін та доповнень до нього не допускається.

Відповідно до п. 5.1.2 Статуту ДП «Миколаївський морський торговельний порт», затвердженого в.о. міністра Міністерства інфраструктури України від 07.06.2013 року за № 365, Підприємство реалізує свої послуги, продукцію, які не увійшли в державне замовлення або державне завдання на території України і за її межами, якщо інше не передбачене законом, за цінами, що формуються відповідно до умов економічної діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, за фіксованими державними цінами та тарифами (том 2, арк. 1-12).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про морські порти України», ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення», ст. 189, 190 ГК України, та п. 5.1.2 Статуту ДП «Миколаївський морський торговельний порт» ДП «Миколаївський морський торговельний порт» було прийнято наказ № 150 від 21.11.2018 «Про затвердження та введення в дію тарифів» (том 1, арк. 20). Цим наказом були затверджені та введені в дію з 01.01.2019 року тарифи ДП «Миколаївський морський торговельний порт», зокрема, встановлено вартість послуг з тимчасового використання за плату портових кранів (том 1, арк. 21-26).

Позивач 20.12.2018 звернувся до відповідача з листом № 07/1896, яким позивач повідомив відповідача про зміну тарифів на послуги, які будуть діяти з 01.01.2019 року, а саме, вартість послуг за договором № 54-Р від 12.09.2017. Крім того, позивачем направлено на адресу відповідача для підписання примірники додаткових угод до договорів, укладених між ДП «ММТП» та ТзОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ» (том 1, арк. 27-30).

Доказів надання відповідачем відповіді на лист № 07/1896 від 20.12.2018 суду не подано, як і не подано доказів підписання додаткової угоди.

Наказом ДП «Миколаївський морський торговельний порт» від 13.09.2017 № 272 для організації робіт, визначених договором № 54-Р від 12.09.2017, призначено фахівця відділу з експлуатації механізмів служби експлуатації портових засобів та механізмів Волошина І. І. відповідальним, за прийняття та реєстрацію заявок від ТОВ "МСК", за забезпечення передачі кранів ДП "ММТП" у використання ТОВ "МСК", за оформлення приймально-здавальних актів та їх передачу до фінансового відділу, за здійсненням контролю за належне ведення записів у журналі змінного механіка (том 1, арк. 43).

В період з 03.01.2019 року по 20.04.2019 року відповідач звертався до позивача на підставі договору № 54-Р від 12.09.2017 із заявками для виконання вантажно-розвантажувальних робіт та просив виділити портальні крани з метою виконання робіт (том 1, арк. 57-163), які в свою чергу фіксувались в Журналі реєстрації заявок роботи кранів (том 1, арк. 44-56).

Факт використання відповідачем портальних кранів для робіт з перевантаження металопродукції на підставі договору № 54-Р від 12.09.2017 підтверджується приймально-здавальними актами за період з січня по квітень 2019, які підписано та скріплено печаткою служби експлуатації відповідача (том 1, арк. 164-273).

На виконання умов договору для проведення оплати за отримані послуги позивачем виставлено відповідачу рахунки та акти наданих послуг на загальну суму 898 216, 29 грн., а саме:

- рахунок та акт наданих послуг № 01198331 від 31.01.2019 року на суму 405 531, 29 грн. (том 1, арк. 31, 32). Факт направлення рахунку та акту підтверджується листом № 03/213 від 12.02.2019 року (том 1, арк. 33). Факт отримання 20.02.2019 року відповідачем листа № 03/213 від 12.02.2019 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (том 1, арк. 33 на звороті);

- рахунок та акт наданих послуг № 03388331 від 28.02.2019 року на суму 213 072, 24 грн. (том 1, арк. 34, 35). Факт направлення рахунку та акту підтверджується листом № 03/407 від 18.03.2019 року (том 1, арк. 36). Факт отримання 22.03.2019 року відповідачем листа № 03/407 від 18.03.2019 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (том 1, арк. 36 на звороті);

- рахунок та акт наданих послуг № 05538331 від 31.03.2019 року на суму 275 645, 51 грн. (том 1, арк. 37, 38). Факт направлення рахунку та акту підтверджується листом № 03/565 від 16.04.2019 року (том 1, арк. 39). Факт отримання 22.04.2019 року відповідачем листа № 03/565 від 16.04.2019 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (том 1, арк. 39 на звороті);

- рахунок та акт наданих послуг № 08768331 від 30.04.2019 року на суму 3 967, 25 грн. (том 1, арк. 40, 41). Факт направлення рахунку та акту підтверджується листом № 03/653 від 15.05.2019 року (том 1, арк. 42). Факт отримання 23.05.2019 року відповідачем листа № 03/653 від 15.05.2019 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (том 1, арк. 42 на звороті).

Судом встановлено, що рахунки виставлено відповідачу, виходячи з тарифу на 2019 рік, затвердженого вищевказаним наказом порту № 150 від 21.11.2018 року.

Відповідачем вищевказані акти не підписано, рахунки не оплачено.

Станом на день подання позовної заяви зміни до договору в частині підвищення тарифів не вносились.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Щодо вимоги про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 20 ГК України права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються в тому числі шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Враховуючи те, що відповідач відмовився від підписання додаткової угоди без зазначення жодної обґрунтованої мотивації, з огляду на те що, відповідач не виявив бажання припинити дію спірного договору у зв`язку з незгодою щодо внесення змін, однак продовжив здійснювати використання у 2019 році портальних кранів та не оскарживши наказ позивача наказ № 150 від 21.11.2018 «Про затвердження та введення в дію тарифів», який станом на дату розгляду цієї справи залишається чинним та не скасованим, вимоги позивача про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди № 3 до договору № 54-Р від 12.09.2017 між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Стивідорінг Компані», укладеною в редакції позивача, підлягають задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, позивачем в 2019 надано відповідачу послуги з тимчасового використання портальних кранів на суму 898 216, 29 грн.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 898 216, 29 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 898 216, 29 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

3. Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Позивачем нараховано відповідачу 24 040, 25 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за період з 28.02.2019 року по 14.02.2020 року. Нарахування здійснено позивачем по кожному рахунку окремо.

Розрахунок суми 3 % річних у сумі 24 040, 25 грн. є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи. Розгорнутий розрахунок трьох відсотків річних наявний в матеріалах справи (арк. 9-12).

Позивачем також нараховано відповідачу 17 046, 91 грн. індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з березня 2019 року по січень 2020 року. Перевіривши нарахування індексу інфляції, судом встановлено, що позивачем правильно застосовано індекси інфляції, період визначено правильно, нарахування здійснено відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (арк. 9-12).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність вимоги про стягнення індексу інфляції в розмірі 17 046, 91 грн. та 3 % річних у сумі 24 040, 25 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

4. Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до п. 5.3 договору у разі несвоєчасної оплати послуг (п. 3.2 договору) замовник оплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у термін прострочення, від суми недоплати за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу 156 343, 55 грн. пені.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 28.02.2019 року по 01.12.2019 року. Розрахунок пені здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (арк. 9-12). Отже, нарахування пені в сумі 156 343, 55 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 18 536, 70 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Встановити господарські правовідносини шляхом визнання додаткової угоди № 3 до договору № 54-Р від 19.09.2017 між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Стивідорінг Компані» укладеною в наступній редакції:

Додаткова угода № 3

до Договору № 54-Р від 12.09.2017

м. Миколаїв __ ______ 201__

Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт, (надалі - Виконавець), в особі директора Мітченка Сергія Костянтиновича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю Метал Стивідорінг Компані (надалі - Замовник), в особі директора Душкіна Володимира Івановича та виконавчого директора Гапеєва Миколи Сергійовича, які діють на підставі Статуту, з іншого боку, (обидва надалі - Сторони), уклали дану Додаткову угоду до Договору № 54-Р від 12.09.2017 (далі - Договір) про таке:

1. Внести зміни в Додаток № 3 Договору та викласти його в новій редакції (додається).

2. Всі інші умови Договору залишаються без змін, та Сторони підтверджують по ним свої права та обов`язки.

3. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору № 54-Р від 12.09.2017 та розповсюджується на відносини, що діяли з 01.01.2019.

4. Дана Додаткова угода до Договору складена і оформлена у двох примірниках (по одному для кожної зі Сторін), які мають рівну юридичну силу.

від Замовника:

Директор

ТОВ Метал Стивідорінг Компані

__________________ В.І. Душкін

Виконавчий директор

ТОВ Метал Стивідорінг Компані

__________________ М.С. Гапеєв

від Виконавця:

Директор ДП Миколаївський морський

торговельний порт

__________________ С.К. Мітченко

Додаток № 3

до Договору № 54-Р від 12.09.2017

в редакції Додаткової угоди №2

від __ __________ 201__

1. У відповідності до п. 3.1 даного договору замовник сплачує послуги за приведеними у таблиці ставками:

№ з/пНазва портальних кранівВартість тимчасового використання за плату портальних кранів за 1 годину (без врахування витрат на електроенергію) без ПДВ, грн
1.п/к Альбрехт 51 в/п 10 тн (інв. № 3189)728,48
2.п/к Альбатрос 57 в/п 10/20 тн (інв. № 3194)736,39
3.п/к Альбрехт 44 в/п 10 тн (інв. № 3201)728,40
4.п/к Альбатрос 73 в/п 10/20 тн (інв. № 3632)736,20
5.п/к Альбатрос 72 в/п 10/20 тн (інв. № 3654)736,39
6.п/к Альбатрос 71 в/п 10/20 тн (інв. № 3662)736,48
7.п/к Альбатрос 81 в/п 10/20 тн (інв. № 3835)736,39
8.п/к Альбатрос 88 в/п 10/20 тн (інв. № 8149)736,23
9.п/к Сокол 93 в/п 16/20/32 тн (інв. № 4023)734,23

2. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

від Замовника:

Директор

__________________ В.І. Душкін

Виконавчий директор

__________________ М.С. Гапеєв

від Виконавця:

__________________ С.К. Мітченко.

3. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ, вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002 () на користь позивача Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт, вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв, 54020 ():

- 898 216, 29 грн. (вісімсот дев`яносто вісім тисяч двісті шістнадцять грн. 29 коп.) - заборгованості по сплаті за договором від 12.09.2017 № 54-Р;

- 156 343, 55 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч триста сорок три грн. 55 коп.) - пені за договором від 12.09.2017 № 54-Р;

- 24 040, 25 грн. (двадцять чотири тисячі сорок грн. 25 коп.) - 3 % річних за договором від 12.09.2017 № 54-Р;

- 17 046, 91 грн. (сімнадцять тисяч сорок шість грн. 91 коп.) - інфляційних втрат за договором від 12.09.2017 № 54-Р;

- 18 536, 70 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 70 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.11.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш