ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Черкаси справа № 925/875/20

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76

до Державного архіву Черкаської області, м. Черкаси, вул. Благовісна, 244а

про стягнення 37039,96 грн заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Колотило Л.М. адвокат за ордером;

від відповідача: Мельник В.О. за довіреністю.

Приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Державного архіву Черкаської області, в якому просить суд стягнути з відповідача 37039,96 грн заборгованості, що виникла на підставі Договору №217 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 13.03.2018 внаслідок перерахунку регульованого тарифу, та відшкодувати судові витрати.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16 липня 2020 року суд відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 10.08.2020.

28.07.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відповідач вказує на ту обставину, що ним повністю виконано умови Договору від 13.03.2018 №217 із ПрАТ «Черкаське хімволокно» і договір не продовжений.

06.08.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що заперечення проти позову не обґрунтовані та не можуть бути враховані. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 10.08.2020 до 09:00 год. 10.09.2020.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.09.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 27.10.2020.

У судовому засіданні:

представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Вказує на результати перевірки позивача регулятором послуг НКРЕКП та застосування санкцій до позивач за занижений тариф на послуги опалення відповідача. Договір з відповідачем укладався за результатами тендеру, договір виконаний, гроші за послуги теплопостачання за умовами договору отримані позивачем повністю, але позивач здійснив перерахування вартості послуг на вимогу НКРЕП.

Представник відповідача вимоги заперечив та вказав на повне належне виконання умов договору з позивачем, відсутність кошторисних видатків та ресурсів на погашення такого перерахунку та відсутність відповідного обов`язку сплатити таку вимогу. Подано відзив на позов.

Інших доказів сторонами не надано.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

В судовому засіданні 27.10.2020 були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

13.03.2018, на підставі та за результатами проведеного відкритого тендеру з закупівель послуг за державні кошти, між позивачем (як постачальником послуг відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно») та відповідачем (як кінцевий споживач послуги теплопостачання Державний архів Черкаської області), укладено договір №217 про закупівлю послуг за державні кошти за процедурою єдиного учасника.

Строк дії договору визначений з 01.01.2018 до 31.12.2018 (а.с. 6-10).

Предметом договору є постачання теплової енергії відповідачеві на опалення приміщень архіву шляхом подачі теплоносія приєднаними замкнутими мережами - за вказаними в договорі адресами.

Позивач погодився подати теплову енергіє за вказаним в тендерній пропозиції та договорі тарифом, та прийняти кошти в оплату спожитої послуги.

Відповідач як державна установа з бюджетним фінансуванням - погодився прийняти теплову енергію та оплатити її за тарифами, в строки та на умовах договору. Грошові зобов`язання відповідача зареєстровані в Державній казначейській службі на 2018 рік.

П.п. 6.1 та 6.2 договору встановлено, що облік спожитої енергії здійснюється відповідачем за показниками приладів комерційного обліку тепла. Об`єми спожитого тепла підтверджені щомісячними двосторонніми довідками (а.с. 14-15).

Відповідно до п. 1.4 договору тарифи на теплову енергію встановлюються Національною комісією регулювання ринку енергетики та комунальних послуг України та не є предметом узгодження між Сторонами цього Договору і можуть змінюватись протягом дії цього Договору.

Позивач має статус суб`єкта природної монополії та провадить діяльність, ліцензування якої здійснює НКРЕКП.

Спірним є період постачання тепла та оплати по тарифу в листопаді та грудні 2018. На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу теплову енергію вартістю:

- листопад 2018 року: 64,54 Гкал по тарифу 1047,75 грн/1 Гкал + ПДВ 20% на суму 81146,15 грн та виставлено рахунок-фактуру №3760 від 30.11.2018 за спожиту теплову енергію у листопаді 2018 року на суму 81146,15 грн (з ПДВ);

- грудень 2018 року: 117,65 Гкал по тарифу 1047,75 грн/1Гкал +ПДВ 20% на суму 147921,35 грн та виставлено рахунок фактуру №4485 від 19.12.2018 за спожиту теплову енергію у грудні 2018 року на суму 147921,35 грн (з ПДВ) (а.с. 16);

- перерахунок позивача у лютому 2020 року: теплова енергія за період листопад-грудень 2018 року згідно показників приладу комерційного обліку 182,19 Гкал на суму 37039,96 грн (з ПДВ), з урахуванням оплати відповідача по раніше виставленим рахункам, по тарифу 1217,17 грн/1Гкал та надіслано рахунок-фактуру №806 від 29.09.2020 за спожиту у листопаді грудні 2018 року теплову енергію на суму 37039,96 грн (з ПДВ) (а.с. 17).

Тариф 1047,75 грн за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №404 від 14.06.2018.

Перерахунок у лютому 2020 року здійснено у відповідності до підпункту 2 п. 2 постанови НКРЕКП України від 17.12.2019 №2884 «Про накладення штрафу на ПРАТ «Черкаське хімволокно» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання».

Таким чином, позивач здійснив перерахунок та нарахував відповідачу різницю вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 29.12.2015 №3225 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 №239) і тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №404.

Всього за Договором відпущено 182,19 Гкал на загальну суму 221756,20 грн без ПДВ, що підтверджується довідками споживача про кількість використаної теплової енергії від 20.11.2018 №205/07-03 (а.с 14-15), рахунком-фактурою №806 від 29.02.2020 (а.с. 17).

Відповідач повністю та своєчасно розрахувався за поставлену у період з листопада по грудень 2018 року теплову енергію по тарифу 1047,75 грн/1Гкал, що підтверджено позивачем.

Різниця між тарифом, за яким відповідач фактично розрахувався із позивачем, і тарифом, за яким позивач здійснив перерахунок вартості поставленої відповідачу за Договором теплової енергії, складає 169,42 грн за 1 Гкал тепла (1217,17 грн 1047,75 грн =169,42 грн).

Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу вартість поставленої теплової енергії за Договором, з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку, в сумі 30866,63 грн + 6173,33 грн з ПДВ (20%), що разом становить 37039,96 грн (з ПДВ) за спожиту теплову енергію у листопаді-грудні 2018 року, та є предметом спору.

Позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, а саме 09.06.2020 позивач направляв відповідачеві лист-вимогу №217 від 04.06.2020 разом із рахунком-фактурою 806 від 29.02.2020.

Відповідач вимоги заперечив та вказав на повне належне виконання умов спірного договору.

Інших доказів суду не надано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом про стягнення донарахованої заборгованості за спожите тепло за договором №217 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 13.03.2018.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Позивач є самостійною юридичною особою, з внесенням даних в ЄДРПОУ, з присвоєнням реєстраційного коду. Позивач є суб`єктом природної монополії. Позивач здійснює ліцензовану господарську діяльність ліцензія № 374 від 30.11.2012 на постачання теплової енергії (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) (а.с. 26).

Ціни (тарифи) на теплопостачання є предметом державного регулювання.

Відповідач є державною установою з бюджетною формою фінансування. Іншої комерційної діяльності відповідач не проводить. Інші джерела фінансування, в тому числі утримання майна в державної установи відсутні.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, за своєю правовою природою договір, укладений сторонами є договором постачання енергоносіїв приєднаними мережами (з елементами послуги) на підставі проведеного відкритого тендеру з державних закупівель продукту з одним учасником, та регулюється положеннями параграфу 5 Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Предметом спору є донарахування позивачем вартості спожитої відповідачем теплової енергії в листопаді-грудні 2018 року.

Предметом закупівлі за умовами договору №217 від 13.03.2018 є: ДК 021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція. Кількість товару: 353 Гкал.

Тарифи на теплову енергію встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України та не є предметом узгодження між сторонами та може змінюватись протягом дії цього Договору. На момент проведення процедури закупівель тариф становить 1217.17 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Ціна договору становить 515 593,21 грн. з ПДВ розділ І договору, а.с. 6 зворот.

За умовами договору позивач поставив та передав відповідачеві теплову енергію в гарячій воді:

- листопад 2018 року: 64,54 Гкал по тарифу 1047,75 грн/1 Гкал + ПДВ 20% на суму 81146,15 грн та виставлено рахунок-фактуру №3760 від 30.11.2018 за спожиту теплову енергію у листопаді 2018 року на суму 81146,15 грн (з ПДВ);

- грудень 2018 року: 117,65 Гкал по тарифу 1047,75 грн/1Гкал +ПДВ 20% на суму 147921,35 грн та виставлено рахунок фактуру №4485 від 19.12.2018 за спожиту теплову енергію у грудні 2018 року на суму 147921,35 грн (з ПДВ);

- перерахунок у лютому 2020 року: теплова енергія за період листопад-грудень 2018 року згідно показників приладу комерційного обліку 182,19 Гкал на суму 37039,96 грн (з ПДВ), з урахуванням оплати відповідача по раніше виставленим рахункам, по тарифу 1217,17 грн/1Гкал та надіслано рахунок-фактуру №806 від 29.09.2020 за спожиту у листопаді грудні 2018 року теплову енергію на суму 37039,96 грн (з ПДВ).

За ініціативою та на підставі постанови НКРЕКП від 17.12.2019 №2884

«Про накладення штрафу на ПрАТ «Черкаське хімволокно» за порушення ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання» позивача зобов`язано провести перерахунок недонарахованих коштів за спожиту енергію за період з 28 джовтня по 31 грудня 2018, що стало причиною звернення позивача до суду для примусового стягнення нарахованих коштів.

У лютому 2020 позивачем здійснено перерахунок та надіслано рахунок на оплату за спожиту енергію в листопаді-грудні 2018 на суму 37039,96 грн., що є предметом спору.

Регулятор у сфері енергетики Національна комісія КРЕКП не є стороною спірного договору.

Відповідно до п. 5 частини 4 ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі» в редакції на час дії Договору, істотні умови договору не можуть бути змінені після його підписання, крім встановлених винятків, зокрема випадку узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг).

Стосовно припинення дії договору. Суд вважає, що в даному випадку договір припинено внаслідок його належного виконання в силу приписів ст.ст. 598-599 ЦК України, що підтверджено актами приймання-передачі робіт (передачі теплової енергії) (а.с. 52, 54, 56, 58, 60,62), та сплатою відповідачем вартості отриманих послуг теплопостачання позивачеві з чітким призначенням платежу. Станом на 01.01.2019 заборгованість відповідача по виконанню договору відсутня. Оплата проведена через державну казначейську службу.

Стосовно застосування тарифів. У 2018 році за згодою сторін було укладено дві додаткові угоди до договору:

07.12.2018 №1 внесено зміни до преамбули договору та уточнено реквізити юридичних осіб;

20.12.2018 №2 сума договору зменшена на 137 032,89 грн. у зв`язку зі зменшенням тарифу для ПрАТ «Черкаське хімволокно» із 1217,17 грн. (без ПДВ) до 1047,75 грн. (без ПДВ) за 1 Гкал. тепла відповідно до постанови НКРЕКП №404 від 14.06.2018.

Суд також враховує, що постанова НКРЕКП №239 від 27.02.2018 була опублікована 27.10.2018 «Урядовий кур`єр» №202;

постанова НКРЕКП №404 від 14.06.2018 була опублікована 15.08.2018.

Стосовно вимог про сплату. У відповідача відсутні грошові зобов`язання за виконаним договором на момент звернення позивача з позовом. Вимоги позивача не ґрунтуються на приписах закону. Спірний договір укладений за результатами проведення відкритих тендерних закупівель з одним учасником. Тариф та об`єми теплопостачання чітко обумовлені в тендерних пропозиціях. Зміна ціни, тарифу, вартості послуги не допускається за виключенням здешевлення послуги у спірному періоді. Вимоги НКРЕКП про перерахунок тарифу не можуть бути застосовані до припиненого належним виконанням договору.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012р.);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994р., серія А, N 303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom"), заява N 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

У пункті 49 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Суд вважає, що Позивачем не доведено порушення свого права з викладених ним підстав з боку відповідача.

У суду відсутні правові підстави для задоволення позову, тому в задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів безпідставності, недоведеності та необґрунтованості вимог.

За таких умов судові витрати в розмірі судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76, ідентифікаційний код ЄДРПОУ

до Державного архіву Черкаської області, м. Черкаси, вул. Благовісна, 244а, ідентифікаційний код ЄДРПОУ

про стягнення 37039,96 грн заборгованості відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення чи через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 13.11.2020.

Суддя Г.М. Скиба