ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа № 911/1330/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання", (08132, вул. Святошинська, буд. 27, корп. 1, прим. 8, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область)

про стягнення 137 180, 45 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" про стягнення 95 842, 60 грн пені, 25 523, 74 грн інфляційних збитків, 15 814, 11 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати у повному обсязі за поставлений позивачем природний газ згідно договору № 1538/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 12.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.05.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/1330/20 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" про стягнення 137 180, 45 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2016 р. між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Споживач) було укладено договір № 1538/1617-ТЕ-17 постачання природного газу, згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що за цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) природний газ обсягом до 975 тис. куб. м (дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч куб. м). у тому числі за місяцями (тис. куб. м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсяг
жовтень90січень250
листопад 150лютий165
грудень170березень150
IV кв. 2016 р.410І кв. 2017 р.565

Згідно з п. 3.4. Договору приймання-передачі газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 4 942, 00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930, 40 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять грн. 40 коп.).

Пунктом 5.3. Договору визначено, що реалізація природного газу споживачеві за ціною, визначеною в п. 5.2. цього договору, здійснюється за умови:

- наявності відповідної ліцензії на виробництво теплової енергії (у випадках передбачених чинним законодавством України);

- виконання споживачем, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання", обов`язку щодо відкриття рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 5.4. Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно з п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Відповідно до п. 12.1. Договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

23.01.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 12.09.2016 р. № 1538/1617-ТЕ-17.

31.03.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 2 до договору постачання природного газу від 12.09.2016 р. № 1538/1617-ТЕ-17, положеннями якої передбачено, зокрема, наступне:

доповнити пункт 2.1. розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" договору абазцом у наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу в період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року (включно) газ обсягом 82,0 тис. куб. м. (вісімдесят дві тис. куб м), у тому числі по місяцях (тис. куб. м): квітень - 0; травень - 0; червень - 20; липень - 20; серпень - 20; вересень - 22; ІІ кв. - 20; ІІІ кв. - 62.";

викласти пункти 5.1. та 5.2. розділу 5 "Ціна газу" договору у наступній редакції:

"5.1. Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 № 187.

5.2. Ціна за 1000 куб. м газу за цим договором з 01 квітня 2017 року становить 4 942, 00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додау вартість - 5 930, 40 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять грн. 40 коп.)";

замінити в пункті 8.2. розділу 8 "Відповідальність сторін" договору слова "21% річних" на "16,4% річних";

викласти розділ 12 "Строк дії договору" у наступній редакції:

"12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в чатині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. по 30 вересня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2016 р. по березень 2017 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 7 936 642, 46 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 р. на суму 624 050, 06 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 р. на суму 1 090 950, 46 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2016 р. на суму 1 741 942, 32 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 р. на суму 1 942 401, 71 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 р. на суму 1 568 537, 42 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 р. на суму 968 760, 49 грн, наявними у матеріалах справи.

У жовтні 2016 р. відповідач звернувся до позивача з клопотанням вих. № 25/10 від 20.10.2016 р., у якому він просив оплату за договором 1249/16-ТЕ-17 на суму 12 960, 75 грн зарахувати на договір 1249/16-ТЕ-17 в сумі 122 466, 97 грн та за договором 1538/1617-ТЕ-17 в сумі 7 153, 78 грн.

У жовтні 2016 р. відповідач звернувся до позивача з клопотанням вих. № 27/10 від 31.10.2016 р., у якому він просив оплату за договором 2349/15-ТЕ-17 від 21.12.2015 р. на суму 1 087, 19 грн., вважати оплатою за договором 1538/1617-ТЕ від 12.09.2016 р.

За період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 31.10.2017 р. було виконано свій обов`язок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 7 936 642, 46 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, виписками по операціях з відповідачем, підписаними заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену договором № 1538/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 12.09.2016 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 26.11.2016 р. по 25.10.2017 р. всього на загальну суму 95 842, 60 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк відповідач обов`язок щодо оплати природного газу не виконав, здійснивши оплату за поставлений природний газ на загальну суму 7 936 642, 46 грн у повному обсязі лише 31.10.2017 р., що підтверджується договором № 1538/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 12.09.2016 р. та додатковими угодами до нього, відповідними актами приймання-передачі природного газу, виписками по операціях з відповідачем, підписаними заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виписками з банківського рахунку позивача, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору (у первинній редакції) передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Пунктом 8.2. Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 2 від 31.03.2017 р., яка набула чинності 01.04.2017 р.) передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 95 842, 60 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 28.03.2017 р. по 30.09.2017 р. на загальну суму 25 523, 74 грн та 3 % річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 26.11.2016 р. по 30.10.2017 р. на загальну суму 15 814, 11 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 25 523, 74 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 15 814, 11 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" (08132, вул. Святошинська, буд. 27, корп. 1, прим. 8, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область; ідентифікаційний код 38852039) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ; ідентифікаційний код 20077720) 95 842 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сорок дві) грн 60 (шістдесять) коп. пені, 25 523 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять три) грн 74 (сімдесят чотири) коп. інфляційних збитків, 15 814 (п`ятнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн 11 (одинадцять) коп. 3 % річних та судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца