номер провадження справи 5/80/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2020 Справа № 908/1067/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі:

Головуючий суддя Проскуряков К.В.,

Судді Корсун В.Л.,

Науменко А.О.,

при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мир (71610, Запорізька область, Василівський район, с. Приморське, вул. Східна, буд. 178; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 30-А, оф. 110; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; поштова адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62; ) в особі Запорізької регіональної філії (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27, прим. 44)

про стягнення 482 721,32 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Сердюченко В.В., ордер АР № 1017708 від 19.06.2020, посвідчення № ЗП001404 від 02.10.2017, адвокат

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 02.10.2020 р. у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Корсун В.Л., Науменко А.О. справу № 908/1067/20 та клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна №985/13 від 03.07.2020 р. про передачу справи за підсудністю прийнято до свого провадження, ухвалено повторно провести підготовче провадження. Розгляд справи розпочато спочатку зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 27.10.2020 р. об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою суду від 27.10.2020 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 16.11.2020 р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 16.11.2020 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглядається клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна від 03.07.2020 р. за вих. №985/13 про передачу справи за підсудністю у зв`язку із тим, що даний позов не виникає з діяльності Регіонального офісу у м. Запоріжжя центрального регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» як філії, а тому вважає, що зазначений позов за підсудністю необхідно передати на розгляд до Господарського суду м. Києва за місцем знаходження відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання з підстав, викладених у запереченнях № б/н від 26.10.2020 р. на клопотання ПрАТ СК ПЗУ Україна про передачу справи за підсудністю.

Також в матеріалах справи міститься письмове заперечення ПрАТ СК ПЗУ Україна № б/н, б/д (вх. № 20096/08-08/20 від 12.10.2020 р.) щодо заперечень СВК «Мир» на клопотання ПрАТ СК ПЗУ Україна про передачу справи за підсудністю, в яких зазначено, що позивачем укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМN № 135304 безпосередньо із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Водночас, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не є особою, яка завдала шкоди, а є страховиком цивільно-правової відповідальності особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді і, відповідно до вимог Закону про обов`язкове страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», не здійснює відшкодування шкоди у повному обсязі, а виплачує страхове відшкодування, розмір якого обмежено Законом про обов`язкове страхування. Зважаючи на викладене, положення ч. 8 ст. 29 ГПК України не можуть бути застосовані судом при вирішення питання щодо підсудності справи № 908/1067/20. Згідно із установчими документами та даними у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд передати справу на розгляд до Господарського суду м. Києва за місцем знаходження відповідача - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права па розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неповне відшкодування відповідачем збитків, завданих внаслідок ДТП, за участю застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, орендитощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 зазначеного закону вказано, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 закону №1961IV, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 закону №1961IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 35.1 ст. 35 закону №1961IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Частиною 36.1. ст. 36 закону №1961IV визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.

З огляду на вищевикладене, первісним і основним є делікт - скоєння ДТП, наслідком якого є зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Таким чином, страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто це є зобов`язанням з відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України визначено коло спорів, за якими позивач має право вибору підсудності.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 ГПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди

З матеріалів справи вбачається, що, дорожньо-транспортна пригода сталась 09.10.2019р. в районі 83 км + 300 м автодороги Василівка-Бердянськ, на території Чернігівського району Запорізької області.

Крім того, в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 06.09.2019 р. серії АМ №135304.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлене у договорі, виконання проводиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо є юридична особа - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання.

Отже, відшкодування шкоди, завданої майну, є грошовим відшкодуванням, місце виконання якого є місцем знаходження кредитора, тобто територія Запорізької області.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у ч. 5 ст. 29 ГПК України передбачено право позивача звернутись з позовом до Господарського суду Запорізької області, а отже позивачем не порушено правила щодо визначення підсудності при зверненні з цим позовом до Господарського суду Запорізької області, тому підстави для задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна від 03.07.2020 р. за вих. №985/13 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва відсутні.

В судовому засіданні 16.11.2020 р. позивач підтримав клопотання № б/н від 01.10.2020 р. (вх. № 21059/08-08/20 від 27.10.2020) про виклик в судове засідання експерта.

Зазначене клопотання буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

Позивач повідомив, що ним надано до матеріалів справи всі документи та клопотання по справі, також зазначив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

В матеріалах справи містяться письмові відзиви на позовну заяву № 1360/13 від 16.09.2020 р., №1484/13 від 08.10.2020 р., відповідно до яких ПрАТ СК ПЗУ Україна просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судом досліджуються наявні в матеріалах справи документи, з`ясовується, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі та також здійснюються інші дії, передбачені ст. ст. 177, 182 ГПК України.

Судом здійснені дії відповідно до ст. ст. 177, 182 ГПК України, а саме: з`ясовано, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; з`ясовано, що сторони повідомили про всі обставини справи, які їм відомі; надали усі докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; встановлено порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначено в протоколі судового засідання; з`ясовано розмір заявлених сторонами судових витрат та здійснені інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Інших клопотань від представників сторін до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, суд продовжує строк підготовчого провадження на тридцять днів до 31.12.2020, враховуючи надання сторонами всіх документів в підтвердження своїх вимог та заперечень, відсутність додаткових документів та клопотань, колегія суддів вирішила закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 27, 29, 177, 182, 183, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна від 03.07.2020 р. за вих. №985/13 про передачу справи за підсудністю відмовити.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів до 31.12.2020 р.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

4. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 09.12.2020 р. о 09 год. 40 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4, кабінет № 209 (корпус 2).

5. Явку представників сторін у судове засідання визнати обов`язковою.

6. Копію ухвали суду направити учасникам справи.

7. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до статті 255 ГПК України не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя В.Л. Корсун

Суддя А.О. Науменко