ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"10" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/898/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008)

до відповідачів:

1) державного реєстратора Лиманської районної адміністрації Одеської області Гриба Максима Петровича (проспект 40 річчя Визволення, 1, смт Доброслав, Одеська обл., 67500) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-РУДА (вул. Олексія Ставніцера, 50, с. Визирка, Лиманський район, Одеська обл., 67543)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії ДП "АМПУ" (вул. Берегова, 11, м. Южне, Одеська обл., 65481)

2) Міністерства інфраструктури України (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135)

про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію прав

за участю представників учасників справи:

прокурор: Пономаренко В.П.;

від позивача: Барабанова Т.О.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Черкес В.О.;

від третьої особи-1: Перейма Д.О.;

від третьої особи-2: Ігнатенко Т.Б.

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до державного реєстратора Лиманської районної адміністрації Одеської області Гриба Максима Петровича та Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-РУДА, в якій просить суд визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора Лиманської районної державної адміністрації Одеської області Гриба Максима Петровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34621384 від 05.04.2017, №34623031 від 05.04.2017 та запису про державну реєстрацію прав №19811294 (зі змінами) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: Підприємство ТОВ ТІС-РУДА, єдиний майновий комплекс морський термінал із операційною акваторією причалу №18 в морському порту Південний (Южний).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2020 позовну заяву Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/898/20; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; підготовче засідання у справі було призначено на "04" травня 2020 р. о 15:00. Крім цього, вищевказаною ухвалою суд залучив Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Південної філії ДП АМПУ та Міністерство інфраструктури України до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою суду від 04.05.2020 провадження у справі №916/898/20 було зупинено до закінчення розгляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18. Враховуючи, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі №916/898/20, були усунуті, ухвалою суду від 17.09.2020 провадження у вищевказаній справі було поновлено та призначено підготовче засідання у справі на 07 жовтня 2020 о 16год.30хв. Крім цього, вказаною ухвалою суд запропонував учасникам справи надати суду письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

05.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС - Руда» до суду за вх. № 26435/20 надійшло клопотання (а.с.106-192, т.3), згідно з яким відповідач-2, посилаючись на викладені Великою Палатою Верховного Суду висновки у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, просить суд залишити позов прокурора у цій справі без розгляду, з підстав недотримання прокурором вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» при зверненні до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, оскільки попереднє повідомлення про звернення до суду було направлено позивачу в день подання позову.

07.10.2020 від прокурора до суду за вх. № 26665/20 надійшли письмові пояснення (а.с. 21-29, т. 4), в яких прокурор пояснив таке. Позивачем не були розглянуті обов`язкові до розгляду рекомендації НАБУ та не вжито заходів з повернення з чужого незаконного володіння операційних акваторій причалів №№ 18-22 в морському порту «Південний». Пасивна поведінка позивача щодо захисту державних інтересів підтверджується тим, що протиправна реєстрація права власності відповідача на операційні акваторії причалів була здійснена ще 30.03.2017. Прокурором виконано обов`язок щодо попереднього повідомлення позивача про звернення до суду, оскільки позивачу з тексту рекомендацій, тобто з вересня 2019 року, було достовірно відомо про порушення інтересів держави. Також прокурором, разом із позовом, було подано копію листа прокурора на адресу позивача, в якому він повідомляв про подання цього позову, а тому і прокурором, і детективами НАБУ, позивач був повідомлений про необхідність захисту інтересів держави.

07.10.2020 у судовому засіданні судом було протокольно постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі №916/898/20 на 28.10.2020 о 16год.00хв. У судовому засіданні 28.10.2020 судом було протокольно продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 10.11.2020 о 15год.00хв.

10.11.2020 судом було поставлено на обговорення сторін вищевказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС Руда» про залишення позову прокурора без розгляду. Представник відповідача-2 подане ним клопотання повністю підтримав, наполягав на його задоволенні, натомість прокурор, а також представники позивача та третіх осіб, щодо залишення позову прокурора без розгляду заперечували.

Розглянувши вищевказане клопотання відповідача-2, суд дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом, і звертаючись до суду з позовом прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, серед яких яких є бездіяльність компетентного органу. При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, дійшла висновку про таке:

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

- частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як зазначалось, звертаючись до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України прокурор вказав, що Національним антикорупційним бюро України 05.09.2019 було направлено до Кабінету Міністрів України, Офісу Президента України, Міністерства інфраструктури України та наглядової ради ДП АМПУ рекомендації щодо необхідності захисту інтересів держави шляхом проведення претензійно-правової роботи щодо повернення із чужого незаконного володіння операційних акваторій причалів №№18-22 в морському порту Південний (Южний) (а.с.19-24, т.2), разом з цим, як зазначив прокурор, станом на день подання позову (30.03.2020) жодних дій, спрямованих на захист інтересів держави, вказані суб`єкти не здійснили, що стало підставою для подання прокурором даного позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Згідно наявного в матеріалах справи листа за підписом заступника керівника Офісу Президента України від 07.10.2019 №44-01/2503 (а.с.25, т.2) на адресу Кабінету Міністрів України було направлено рекомендації Національного антикорупційного бюро України з дорученням разом із заінтересованими органами всебічно опрацювати порушені питання, вжити заходів реагування і про результати проінформувати заявника та Офіс Президента України.

В подальшому, 26.11.2019 Прем`єр-міністром України Олексієм Гончаруком було підписано резолюцію до листів Офісу Президента України від 07.10.2019 №44-01/2503 та Мінінфраструктури від 08.10.2019 №11065/27/10-19, згідно з якою Міністру інфраструктури України Криклію В.А. доручено додатково разом із заінтересованими державними органами опрацювати порушені питання, вжити відповідних заходів реагування та за результатами поінформувати Національне антикорупційне бюро, Офіс Президента України і Кабінет Міністрів.

У відповіді на лист Національного антикорупційного бюро України від 05.09.2019 №042-001/29846 до вищевказаних рекомендацій Міністерство інфраструктури України повідомило, зокрема, що міністерство звернулось до ДП «АМПУ» щодо забезпечення реалізації пунктів 2 та 3 рекомендацій, а саме щодо вжиття заходів з претензійно-правової роботи щодо повернення із чужого незаконного володіння операційних акваторій причалів №№18-22 в морському порту Южний та щодо стягнення з ТОВ «ТІС Руда» та ТОВ «ТІС Контейнерний термінал» на користь ДП «АМПУ» сум корабельного збору, зібраних за здійснення суднозаходів до причалів №№18-22 морського порту Южний для виконання вантажних операцій, та про проведення роботи Національне антикорупційне бюро України буде повідомлено додатково (а.с.27-29, т.2).

30.03.2020 заступником Генерального прокурора керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури було направлено Кабінету Міністрів України повідомлення в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.33, т.2) про вжиття Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою заходів представництва Кабінету Міністрів України, як суб`єкта визначених законодавством владних повноважень, шляхом подання до суду позовної заяви в інтересах останнього з вимогами до державного реєстратора Лиманської районної адміністрації Одеської області Гриба Максима Петровича, Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-РУДА, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство інфраструктури України та Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії ДП "АМПУ" про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34621384 від 05.04.2017, №34623031 від 05.04.2017 та запису про державну реєстрацію прав №19811294 (зі змінами) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: Підприємство ТОВ ТІС-РУДА, єдиний майновий комплекс морський термінал із операційною акваторією причалу №18 в морському порту Південний (Южний).

Як вбачаться з відмітки поштової установи на конверті, в якому до суду надійшли матеріали позовної заяви прокурора (а.с.37, т.2), позовну заяву до господарського суду Одеської області прокурором було направлено в день направлення вищевказаного повідомлення позивачу, що також було підтверджено самим прокурором у судовому засіданні, яке відбулось 10.11.2020.

Приписами чинного законодавства України на прокурора покладено обов`язок довести суду наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, зокрема у випадку, якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. При цьому дотримання порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", надає можливість особі, в інтересах держави в особі якої прокурор має намір звернутись до суду та замінювати яку, як суб`єкт звернення до суду з позовом, прокурор має повноваження у виключних випадках, відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави та самостійно звернутись до суду з позовом протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Водночас, як встановлено судом, в цій справі прокурор із повідомленням про встановлення підстав та наміру здійснювати представництво інтересів держави звернувся до позивача одночасно із поданням позову до Господарського суду Одеської області, а отже в даному випадку прокурор не дотримався порядку, визначеного ст.23 Закону України «Про прокуратуру», чим фактично позбавив можливості позивача відреагувати на це звернення протягом розумного строку після його отримання.

Cудом не приймаються до уваги посилання прокурора на те, що позивач був попередньо повідомлений про порушення інтересів держави після отримання рекомендацій Національного антикорупційного бюро України від 05.09.2019, оскільки Законом України «Про прокуратуру» та ГПК України прямо передбачено необхідність виконання цього обов`язку саме прокурором, який виявив підстави та намір звернутись до суду з позовом в інтересах держави в особі цього органу, а делегування таких повноважень прокурора законом не передбачено.

Отже, оскільки прокурором повідомлення про встановлення підстав та наміру здійснювати представництво інтересів держави в особі позивача направлено останньому в день подання позову до Господарського суду Одеської області, суд дійшов висновку, що в розумінні положень ч.ч.3-5 ст. 53 ГПК України та ч.ч.3,4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурором не доведено обставин наявності підстав для представництва. При цьому прокурором не обгрунтовано, чому з попереднім повідомленням до позивача він звернувся 30.03.2020, тобто в день подання позову, а не раніше, зокрема, на час направлення та розгляду відповідних рекомендацій Національного антикорупційного бюро України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи (а.с.134-140, т.3), 02.09.2020 колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було призначено, зокрема, розгляд скарги Національного антикорупційного бюро України від 29.01.2020 №042-022/3699, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03.02.2020 №2499-26-20, щодо: суб`єкт оскарження: державний реєстратор Лиманської районної державної Одеської області Гриб Максим Петрович; тип об`єкта нерухомого майна, зокрема: єдиний майновий комплекс, підприємство, як єдиний майновий комплекс морський термінал із операційною акваторією причалу №18, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС - Руда».

Отже, вищевказані обставини свідчать про вчинення Міністерством юстиції України до подання прокурором позову дій у сфері захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а звернення прокурора з позовом без здійснення попереднього повідомлення позивача з наданням останньому розумного строку для відповідного реагування є передчасним та таким, що не відповідає приписам ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України.

Також, як було повідомлено суду відповідачем-2, ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2020 у справі №916/900/20 судом було повернуто прокурору позов, поданий в аналогічних правовідносинах, що розглядаються в цій справі, яка не була оскаржена прокурором. Після цього ДП «АМПУ» в особі Південної філії ДП «АМПУ» самостійно звернулось з позовними вимогами до державного реєстратора Лиманської районної державної Одеської області Гриба Максима Петровича та ТОВ «ТІС Контейнерний термінал». За результатами розгляду матеріалів позовної заяви ДП «АМПУ» Господарським судом Одеської області ухвалою від 03.11.2020 було відкрито провадження у справі №916/3031/20.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

За вищевказаних обставин, враховуючи, що після відкриття провадження у справі судом встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних відносинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у справі №916/898/20 без розгляду, на підставі п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до державного реєстратора Лиманської районної адміністрації Одеської області Гриба Максима Петровича та Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-РУДА про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію прав залишити без розгляду.

Повну ухвалу складено 16.11.2020.

Ухвала набирає законної сили 10.11.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля