Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. м. Рівне Справа № 918/652/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне"

про стягнення заборгованості 85 880,73 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне"

до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне

про стягнення коштів 221 791,00 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники сторін:

від КЕВ м.Рівне : не з`явився

від ТОВ "Варіант-Рівне": не з`явився

Суть спору:

Квартирно - експлуатаційний відділ м. Рівне звернувся до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" про стягнення заборгованості 85 880,73 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач був орендарем нерухомого майна відповідно до Договору №1 від 10.06.2009 р. Вказаний договір було розірвано за погодженням сторін, проте відповідач не погасив борг по орендній платі (80 169,18 грн.) та не відшкодував кошти за спожиту електроенергію (5 711,55 грн.), які виникли у період дії договору оренди.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" подало зустрічний позов до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221 791,00 грн. Свої вимоги аргументує тим, що в листопаді 2013 року ТОВ "Варіант-Рівне", за погодженням КЕВ м.Рівне, здійснено невід`ємні поліпшення орендованого майна, зокрема, здійснено ґрунтове мощення підлоги. Зважаючи, що ТОВ "Варіант-Рівне" упродовж дії Договору оренди здійснило поліпшення орендованого майна, компенсацій за понесені витрати не отримало, тому просить стягнути з КЕВ м.Рівне понесені витрати на поліпшення орендованого майна 221 791,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

Позивач за первісним позовом вказує, що 10 червня 2009 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне та Товариством з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" було укладено Договір оренди нерухомого військового майна № 1.

У подальшому 30 квітня 2020 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1/5д відповідно до якої сторони припинили з 30.04.2020 р. дію Договору оренди № 1 від 10.06.2009 р. (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з достроковим розірванням договору за згодою сторін. Відповідно до даної угоди (пункт 1) Орендар (відповідач) зобов`язався повернути орендоване майно за актом приймання-передачі та погасити заборгованість у повному обсязі, що на момент подання даного позову становить 85 880, 73 грн. (80 169,18 грн. - заборгованість з орендної плати, 5 711, 55 грн. заборгованість з відшкодування коштів за спожиту електроенергію).

30 квітня 2020 року між позивачем та відповідачем було погоджено Акт звіряння взаємних розрахунків за період з січня по квітень 2020 року, за яким ТОВ "Варіант-Рівне" підтверджено перед КЕВ м. Рівне заборгованість, що становить 85 880, 73 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією щодо необхідності погашення боргу, проте відповідач кошти не оплатив.

Тому позивач за первісним позовом, покликаючись на ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст.193, 173 ГК України, звернувся до господарського суду та просить стягнути з ТОВ "Варіант-Рівне" 80 169,18 грн. боргу по орендних платежах та коштів за спожиту електроенергію 5 711,55 грн.

Відповідач 23.07.2020 р. подав відзив на первісний позов, у якому вимоги позивача не визнав (арк.с. 80-82). Пояснює, що 10 червня 2009 року в Додатку №1 до Договору оренди - Акті інвентаразації об`єкту оренди будівлі інв. №93 в/м №3 в м. Рівне по вул. Кіквідзе, 64, зазначено, що в переліку майна, що здається в оренду підлога відсутня, а в графі "стан" нічого не означено.

В листопаді 2013 року відповідачем, за погодженням позивача, здійснено невід`ємнеполіпшення орендованого майна, зокрема, здійснено ґрунтове мощення підлоги. Факт здійснення відповідачем поліпшень орендованого майна зафіксовано у внутрішніх бухгалтерських документах позивача.

30.04.2020 р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне та ТОВ "Варіант-Рівне" укладено Додаткову угоду №1/5д про припинення Договору оренди, якою дію Договору оренди припинено з 30 квітня 2020 року, також зазначено, що заборгованість Орендаря становить 85880, 73 гривень.

В Акті інвентаризації об`єкту оренди будівлі інв. №93 в/м №3, в м. Рівне по вул. Небесної Сотні, 64 (попередня назва вулиці - Кіквідзе, 64) зазначено, що в переліку майна, що приймається з оренди підлога відсутня, але наявне ґрунтове мощення, а в графі "стан" зазначено - задовільний.

Зазначає, що отримав від позивача претензію №981 від 26.05.2020 року про те, що сума заборгованості становить 85 880, 73 гривень. У відповідь на претензію відповідач повідомив, що у відповідності до п.10.8 Договору оренди у разі припинення або розірвання Договору невід`ємні поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем та оформлені згідно даного Договору та чинного законодавства за рахунок власних коштів, залишаються власністю орендаря. Вартість здійснених орендарем невід`ємних поліпшень відповідно до Договору оренди та норм Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повинна бути відшкодована орендодавцем у разі розірвання Договору оренди.

В акті 2014 року, складеному на виконання Договору оренди нерухомого майна №1 від 10 червня 2009 року, зокрема п.5.7 та Дозволу Головного квартирно-експлуатаційного відділу Збройних сил України від 13 вересня 2012 року №303/1/6/898 зазначено, що при здійсненні аналізу наданої документації та за результатами фактичного огляду приміщення, комісія робить висновок, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" здійснено ремонтні роботи (поліпшення) на загальну суму 221 791 грн. 00 копійок.

Частиною 3 статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар має право залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, за умови, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого ним майна без заподіяння шкоди такому майну. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна за згодою уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, орендар має право на відшкодування своїх витрат у межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна згідно з Порядком передачі майна в оренду, якщо інше не визначено договором оренди.

Таким чином зважаючи, що ТзОВ "Варіант-Рівне" упродовж дії Договору оренди здійснило поліпшення орендованого майна, компенсацій за понесені витрати не отримало, тому відповідач звернувся до позивача з проханням зарахувати понесені Товариством витрати на проведення поліпшень орендованого майна в рахунок погашення заборгованості.

Відтак, відповідач не визнає позовні вимоги та просить у позові відмовити.

Позивач за первісним позовом 27.07.2020 р. подав відповідь на відзив, у якій в загальному повідомив, що предметом спору є стягнення заборгованості з орендної плати та енергоносіїв, що не стосується поліпшень орендованого майна, відповідно вимоги щодо зарахування понесених Товариством витрат на проведення поліпшень орендованого майна в рахунок погашення заборгованості виходять за межі предмету спору.

Також наголошує, що у відповідача відсутнє право на відшкодування своїх витрат на здійснення робіт по поліпшенню майна, оскільки не надано документів, що саме позивач КЕВ м.Рівне як Орендодавець надавав дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки останній є стороною договору оренди.

ТзОВ "Варіант-Рівне" 13.08.2020 р. подало заперечення на відповідь на відзив, у яких пояснює, що відповідно до Наказу Фонду державного майна України "Про затвердження Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна" № 1523 від 03.10.2006 р., зі змінами, внесеними згідно з наказом Фонду державного майна № 825 від 05.06.2012 р., у редакції чинній на момент отримання згоди, згода на здійснення поліпшень надається у формі листа орендодавця орендарю, у якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна. У листі вказується на необхідність першочергового використання амортизаційних відрахувань на орендоване майно для здійснення поліпшень, які збільшують вартість орендованого державного майна.

Згідно з Наказом Міністерства оборони України "Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" № 448 від 03.07.2013 р., у редакції чинній на час здійснення поліпшень, квартирно-експлуатане забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органамн України, до яких відносяться: Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України; територіальні квартирно-експлуатаційні управління та Київське квартирно-експлуатаційне управління; квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини); квартирно-експлуатаційні служби військових частин. Головне КЕУ ЗС України організовує роботу, пов`язану з будівництвом військових об`єктів, експлуатацією і ремонтом фондів військових містечок, забезпечує використання земельних ділянок.

Таким чином, саме Головне КЕУ ЗС України є органом уповноваженим надавати згоду на проведення поліпшень орендованого майна.

У пункті 7.3. договору оренди зазначено, що у разі здійснення Орендарем невід`ємних поліпшень орендованого Майна орендодавець зобов`язаний здійснювати контроль за здійсненням таких поліпшень.

Відповідач отримав погодження (дозвіл) на здійснення поліпшень від Головного КЕУ України у листі № 303/1/6/897 від 13 вересня 2012 року. Жодних рішень про відмову у наданні згоди на проведення поліпшень орендованого майна, ні Головне КЕУ ЗС України, ні КЕВ м.Рівне не видавали.

Договір оренди, що укладений між позивачем та відповідачем, також інші правочини в рамках даного договору оренди не були укладені КЕВ м. Рівне без погодження таких правочинів Головним КЕУ ЗС України, або ж Міністерством оборони України.

Тому ТзОВ "Варіант-Рівне" вважає, що у даному випадку має місце погодження на здійснення поліпшень зі сторони КЕВ м.Рівне.

27.07.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" подало зустрічний позов до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221 791,00 грн. Свої вимоги аргументує тим, що в листопаді 2013 року ТОВ "Варіант-Рівне", за погодженням КЕВ м.Рівне, здійснено невід`ємні поліпшення орендованого майна, зокрема, здійснено ґрунтове мощення підлоги. Зважаючи, що ТОВ "Варіант-Рівне" упродовж дії Договору оренди здійснило поліпшення орендованого майна, компенсацій за понесені витрати не отримало, тому просить стягнути з КЕВ м.Рівне понесені витрати на поліпшення орендованого майна 221 791,00 грн.

Зауважує, що 13 вересня 2012 року Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України звернулося з листом №303/1/6/897 від 13.09.2012 року у відповідь на звернення Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління полковника Дрямова СІ, начальника КЕВ м. Рівне підполковника Падителя О.Б. на №1083 від 17.07.2012 року, в якому зазначає: "У Головному квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних сил України розглянуто звернення КЕВ м. Рівне стосовно надання згоди ТОВ "Варіант-Рівне" на проведення, за рахунок власних коштів, ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна в будівлі №93 військового містечка №3 у м.Рівне, для можливості досягнення мети оренди. На підставі договору від 10.06.2009 року №1 КЕВ м. Рівне передано ТОВ "Варіант-Рівне" в оренду, для розміщення складу-магазину, нежитлові приміщення площею 2448,0 кв.м. в будівлі №93 військового містечка №3 у м. Рівне. З метою можливості використання нерухомого військового майна, яке передано в оренду, відповідно до умов (мети) договору, відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 2 статті 776 та частини 1 статті 778 Цивільного кодексу України, пунктів 1.3, 5.4, 5.7, 8.3, 8.5, 10.8 Договору, Головне управління не заперечує щодо проведення зазначених у Вашому зверненні ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна за рахунок власних коштів орендаря - ТОВ "Варіант-Рівне", за умов: наявності проектно-кошторисної документації та відповідних дозвільних документів на згадані ремонтні роботи, встановлених діючим законодавством України, та перевірки їх Західним територіальним КЕУ; недопущення використання, перепланування для зазначених потреб нежитлових приміщень та місць загального користування вказаної військової будівлі, які не є предметом договору оренди.

У 2013 році Товариство з дозволу Орендодавця здійснило поліпшення орендованого Майна на загальну суму загальну суму 221 791 грн. 00 коп., вказані поліпшення були підтверджені актами Орендодавця. Жодних компенсацій за понесені витрати на цей час Товариство не отримало, хоча зверталося до орендодавця з проханням зарахувати понесені Товариством витрати на проведення поліпшень орендованого майна в рахунок погашення заборгованості по орендній платі.

В акті інвентаризації об`єкта оренди будівлі інв. № 93 в/м № 3 від 10.06.2009 року зазначено: "початок будівництва - 1986 р., металічний ангар з прибудинковими приміщеннями з силікатної цегли, будівельний об`єм 22248 м , покрівля рулонна 2611 м , прорізі - віконні вітражі та ворота установлені, підлога відсутня, оздоблювальні роботи відсутні, внутрішні сантехнічні та електротехнічні роботи відсутні".

В акті інвентаризації об`єкту оренди будівлі інв. № 93 в/м № 3 від 30.04.2020 р. вказано: "початок будівництва - 1986 р., збірно-розбірний металевий ангар, з прибудинковими приміщеннями з силікатної цегли, будівельний об`єм 19706,40 м , покрівля металеві профільні листи 3182,40 м , вікна - склні блоки, ворота установлені, підлога -грунтове мощення, оздоблювальні роботи відсутні, внутрішнє сантехнічне та опалювальне обладнання відсутнє".

На переконання позивача за зустрічним позовом проаналізувавши два документи, в яких зафіксовано стан нерухомого майна на момент передачі його Орендарю та на момент повернення його з оренди Орендовдацю, можна дійти висновку, що Орендарем виконані невід`ємні поліпшення орендованого майна (влаштування підлоги), а зменшення будівельного об`єму приміщення є підтвердженням цього.

Зауважує, що вартість орендованого майна станом на 31.03.2012 р. за незалежною оцінкою становить згідно з актом оцінки 865 661,76 грн., що зазначено в Додатковому договорі оренди №1/1д від 10.06.2012 р. до Договору оренди. Локальним кошторисом №2-1-1 від 03.01.2014 р. затверджено перелік робіт та витрат на здійснення невід`ємних поліпшень, які були здійсненні у 2013 році на загальну вартість 221 791 грн. 00 коп. Після здійснених поліпшень вартість орендованого майна збільшилася і станом на 31.04.2015 р. за незалежною оцінкою становить згідно з актом оцінки 1 729 400 грн., що зазначено в Додатковому договорі оренди №1/2д від 10.06.2015 року до Договору оренди.

30.04. 2020 року Додатковою угодою №1/5д припинено Договір оренди з 30 квітня 2020 року.

У відповідності до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди, якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна за згодою уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, орендар має право на відшкодування своїх витрат у межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна згідно з Порядком передачі майна в оренду, якщо інше не визначено договором оренди.

Тому ТзОВ "Варіант-Рівне" просить стягнути з КЕВ м.Рівне кошти, які витрачені на здійснення невід`ємних поліпшень у сумі 221 791 грн. 00 коп.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне 01.09.2020 р. подав відзив на зустрічний позов (арк.с. 187-189). Пояснює, що згідно пункту 6.3 розділу 6 Договору, орендар має право лише з письмового дозволу Орендодавця за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Пунктом 8.5 розділу 8 Договору, передбачено право Орендодавця на надання згоди на поліпшення орендованого майна за рахунок коштів Орендаря, але не обов`язок.

Абзацом другим частини четвертої статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що Рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна приймає орендодавець за наявності письмової згоди балансоутримувача (балансоутримувачем майна є Орендодавець), а також згоди уповноваженого органу управління балансоутримувача у випадках, передбачених статутом чи положенням балансоутримувача, в порядку, встановленому Фондом державного майна України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Рішення (про надання згоди чи відмови), що приймаються за результатами розгляду клопотання орендаря про здійснення поліпшень, ремонту майна, переданого в оренду, оприлюднюються протягом п`яти робочих днів з дня прийняття такого рішення згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавцем за договірними відносинами, виступає Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне а не, Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗС України чи будь-які інші треті особи. Тому, твердження про здійснення поліпшень орендованого майна на підставі Дозволу Орендодавця, на переконання КЕВ м.Рівне є неправдивим.

Вважає, що у позивача за зустрічним позовом відсутнє будь-яке право на відшкодування своїх витрат та просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення коштів, які витрачені на здійснення невід`ємних поліпшень у сумі 221 791 грн. 00 коп.

У свою чергу ТзОВ "Варіант-Рівне" надав відповідь на відзив на зустрічний позов (надійшла суду 08.09.2020 р.) (арк.с. 198-200). У загальному підтримує позицію про те, що упродовж дії Договору оренди здійснило поліпшення орендованого майна, компенсацій за понесені витрати не отримало, тому просить стягнути суму коштів, яка була витрачена на проведення поліпшень орендованого майна.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Судове засідання призначено на 28 липня 2020 року на 12:00 год.

24 липня 2020 року від КЕВ м. Рівне надійшла заява про виправлення технічної помилки, у якій вказав, що у прохальній частині позовної заяви була вчинена описка, а саме замість правильних слів про стягнення "заборгованості" помилково вказано про стягнення "збитків". Просить вважати вірною прохальну частину позову, у якій зазначено про стягнення заборгованості, та не читати слово "збитків" як таке, що зазначене помилково.

Також позивач подав заяву про зміну предмету позову, у якій замість позовної вимоги про "стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне збитків у сумі 85 880,73 грн." просить змінити предмет позову на наступне: "стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне заборгованості у сумі 85880,73 грн.".

27 липня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" до господарського суду поштовим зв`язком надійшла зустрічна позовна заява до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221791,00 грн. Заява відправлена до суду у строк, встановлений для подання відзиву - до 24.07.2020 р.

Ухвалою від 28.07.2020 р. залишено без руху зустрічну позовну заяву від 24.07.2020 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне", подану у межах справи №918/652/20. Заявнику встановлено 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання доказів сплати судового збору у сумі 3 326,87 грн.

Вказані заяви відповідають вимогам ст.ст.46, 170 ГПК України, тому були прийняті судом.

У подальшому 28.07.2020 р. розгляд справи відкладено на 18 серпня 2020 р. на 10:30 год.

Ухвалою від 18.08.2020 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221791,00 грн. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід до розгляду справи №918/652/20 за правилами загального позовного провадження. Замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/652/20 на 30 днів до 30 вересня 2020 року включно. Підготовче судове засідання відкладено на 02 вересня 2020 р. У подальшому підготовчі засідання відкладалися на 15.09.2020 р. та 29.09.2020 р.

Ухвалою від 29.09.2020 р. закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 04 листопада 2020 р.

Ухвалою від 04.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 19.11.2020 р.

У судове засідання 19.11.2020 р. представники позивача та відповідача не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. Явка учасників до суду не визнавалася обов`язковою.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Також суд врахував, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", установлено на усій території України карантин з 12 березня до 3 квітня 2020 року, заборонивши:

відвідування закладів освіти її здобувачами;

проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Загальнонаціональний карантин неодноразово продовжувався.

Рада суддів України листом від 16.03.2020 № 9рс-186/20 рекомендувала на період карантину встановити особливий режим роботи судів України, зокрема: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справи у зв`язку із карантинними заходами; учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, а всі необхідні документи надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, факсом або дистанційними засобами зв`язку.

Відтак, судом було дотримано вимоги щодо вжиття заходів по запобіганню поширенню коронавірусної хвороби та збереження здоров`я учасників процесу та працівників суду

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, господарським судом встановлено наступне.

10 червня 2009 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" (Орендар) було укладено Договір оренди № 1 нерухомого військового майна, розташованого в Рівненському гарнізоні за адресою: м.Рівне, вул.Кіквідзе, 64, військове містечко №3, інв.№93 (арк.с. 26-33).

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення площею 2448 кв.м. в будівлі № 93 військового містечка № 3 (у подальшому - Майно), що знаходиться на балансі КЕВ м.Рівне, розташоване за адресою: м. Рівне вул. Кіквідзе. 64, вартість якого визначена на 30.09.2008 р. за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 629 596 грн. Назване нерухоме Майно Орендодавець передає Орендарю для використання під склад-магазин (п.1.3. Договору).

Згідно п. 5.3. Договору Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 9.3 Договору, спори, які виникають за цим договором або у зв`язку із ним не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Договір укладено строком на три роки, що діє з 10 червня 2009 року по 10 червня 2012 року включно (п.10.1. Договору).

За умовами п.10.6. у разі відсутності заяви Орендаря про припинення чи укладення Договору оренди на новий строк протягом місяця до закінчення строку оренди, дія Договору оренди припиняється після закінчення строку, на який його було укладено. Сторони погоджуються, що цей Договір може бути достроково розірваний на вимогу Орендодавця, якщо Орендар: використовує майно не відповідно до умов договору; не вніс плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу; не робить поточний та інші види ремонтів орендованого майна згідно з умовами договору; передає орендоване майно (його частку) у суборенду без письмового дозволу Орендодавя; не застрахував орендоване майно згідно п.5.8. цього договору; не переглядає орендну плату у разі внесення змін до Методики, яка передбачає збільшення розміру орендної плати.

Додатки до цього Договору є невід`ємною і складовою частиною (п.12.1.).

Договір та Додатки до нього підписані уповноваженими особами позивача та відповідача та скріплені відбитками печаток сторін.

У подальшому між сторонами були укладені додаткові договори, якими продовжено термін дії Договору оренди № 1 (арк.с. 38-68), а саме:

- 10 червня 2012 року Додатковий договір оренди № 1/1д до договору оренди № 1 від 10.06.2009 року - строком дії з 10 червня 2012 року до 09 червня 2015 року.

-10 червня 2015 року Додатковий договір оренди № 1/2д до договору оренди № 1 від 10.06.2009 року - строком з 10 червня 2015 року до 06 червня 2018 року.

- 07 червня 2018 року Додаткову угоду № 1/4д до договору оренди № 1 від 10.06.2009 року - строком з 07 червня 2018 року до 01 червня 2021 року.

30 квітня 2020 року між сторонами було укладено та підписано Додаткову угоду № 1/5д (арк.с. 64-66). У п.1 останньої вказано, що Сторони домовилися, що з 30 квітня 2020 року дію Договору оренди №1 від 10.06.2009 р. нерухомого військового майна - нежитлових приміщень площею 2448,00 кв.м., розташованих у буд.інв.№93 в/м №3, за адресою: м.Рівне, вул.Небесної Сотні, 64 (стара назва - Кіквідзе,64) припинено у зв`язку з достроковим розірванням договору за згодою сторін.

Орендар зобов`язується повернути орендоване майно за актом приймання-передачі та погасити заборгованість у повному обсязі, яка становить на момент розірвання Договору оренди №1 - 85 880, 73 грн. (80 169,18 грн. - заборгованість з орендної плати, 5 711, 55 грн. заборгованість з відшкодування коштів за спожиту електроенергію).

30 квітня 2020 року сторони підписали Акт приймання-передачі майна, що перебувало у оренді, яким Орендар повернув Орендодавцю нежитлові приміщення площею 2448,00 кв.м., розташовані у буд.інв.№93 в/м №3, за адресою: м.Рівне, вул.Небесної Сотні, 64 (стара назва - Кіквідзе,64) (арк.с. 67).

02.01.2016 року між сторонами було укладено Договір № 2-е на відшкодування послуг з постачання електроенергії, відповідно до пункту 4.5.1 якого, відповідач зобов`язувався сплачувати вартість фактичного обсягу, а також вносити інші платежі за розрахунковий період відповідно до Договору (арк.с. 22-25).

Позивачем та відповідачем складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період січень 2020 року - квітень 2020 року (арк.с. 17, 69). Згідно цього акту сторони погодили та підтвердили той факт, що у ТзОВ "Варіант-Рівне" рахується заборгованість перед КЕВ м.Рівне у загальному розмірі 85 880, 73 грн. (80 169,18 грн. - заборгованість з орендної плати, 5 711, 55 грн. заборгованість з відшкодування коштів за спожиту електроенергію).

Також у справі містяться копії актів надання послуг №69 від 12.03.2020 р. на суму 40906,27 грн. (оренда нежитлового приміщення за березень 2020 р.), №78 від 16.04.2020 р. на суму 41 233,52 грн.(оренда нежитлового приміщення за квітень 2020 р.), №83 від 16.04.2020 р. на суму 3 748,07 грн. (відшкодування вартості активної електричної енергії за березень 2020 р.), №96 від 30.04.2020 р. на суму 1 963,48 грн. (відшкодування вартості активної електричної енергії за квітень 2020 р.) (арк.с. 18-21). Акти підписані Орендодавцем та Орендарем та скріплені відбитками печаток сторін.

Позивач звертався до відповідача із претензією №981 від 26.05.2020 р. щодо погашення заборгованості (арк.с. 13-14).

У відповідь на претензію відповідач надав лист №01/06 від 09.06.2020 р., у якому повідомив, що ним були здійснені роботи по поліпшенню орендованого майна. Жодних компенсацій за понесені витрати Товариство не отримало. Тому просив Орендодавця у своєму листі зарахувати понесені витрати на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна в рахунок погашення заборгованості (арк.с.93).

Таким чином, зі сторони ТзОВ "Варіант-Рівне" не було погашено борг перед КЕВ м.Рівне у розмірі 85 880, 73 грн. Тому позивач за первісним позовом звернувся до господарського суду про стягнення згаданої заборгованості із відповідача (за первісним позовом).

___________

У матеріалах справи міститься Акт інвентаризації об`єкта оренди будівлі інв. № 93 в/м № 3 від 10.06.2009 р., що складений на час прийняття в оренду нерухомого військового майна, де вказано: початок будівництва - 1986 р., металічний ангар з прибудинковими приміщеннями з силікатної цегли, будівельний об`єм 22248 м , покрівля рулонна 2611 м , прорізі - віконні вітражі та ворота установлені, підлога відсутня, оздоблювальні роботи відсутні, внутрішні сантехнічні та електротехнічні роботи відсутні" (арк.с. 84).

У процесі виконання умов Договору оренди № 1 нерухомого військового майна, розташованого в Рівненському гарнізоні за адресою: м.Рівне, вул.Кіквідзе, 64, військове містечко №3, інв.№93, ТзОВ "Варіант-Рівне" як Орендар звернувся до КЕВ м.Рівне стосовно питання надання дозволу (згоди) на проведення за рахунок власних коштів ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна в будівлі №93 військового містечка №3 у м.Рівне, для можливості досягнення мети оренди.

13 вересня 2012 року Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України звернулося з листом №303/1/6/897 від 13.09.2012 року до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління полковника Дрямова С.І. у відповідь на лист №1083 від 17.07.2012 р. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України розглянуло звернення КЕВ м.Рівне стосовно надання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" на проведення за рахунок власних коштів ремонтних робіт орендованого нерухомого військового майна. За результатами розгляду звернення Головне управління не заперечило щодо проведення ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна в будівлі №93 військового містечка №3 у м.Рівне, для можливості досягнення мети оренди (арк.с.137).

У листі також вказано: "З метою можливості використання нерухомого військового майна, яке передано в оренду, відповідно до умов (мети) договору, відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 2 статті 776 та частини 1 статті 778 Цивільного кодексу України, пунктів 1.3, 5.4, 5.7, 8.3, 8.5, 10.8 Договору, Головне управління не заперечує щодо проведення зазначених у зверненні ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна за рахунок власних коштів орендаря - ТзОВ "Варіант-Рівне", за умов: наявності проектно-кошторисної документації та відповідних дозвільних документів на згадані ремонтні роботи, встановлених діючим законодавством України, та перевірки їх Західним територіальним КЕУ; недопущення використання, перепланування для зазначених потреб нежитлових приміщень та місць загального користування вказаної військової будівлі, які не є предметом договору оренди".

У подальшому у 2013 році ТзОВ "Варіант-Рівне" з дозволу Орендодавця КЕВ м.Рівне здійснило поліпшення орендованого Майна.

2014 року комісія затверджена наказом начальника КЕВ м. Рівне, перевірила наявністьнеобхідної проектно-кошторисної документації (Локального кошторису №2-1-1 з розрахунком договірної ціни та проекту), розглянула результати здійснення ремонтних робіт (поліпшень) орендованого нерухомого військового майна за рахунок власних грошових коштів орендаря - ТзОВ "Варіант-Рівне", про що склала Акт (арк.с. 136).

У згаданому Акті члени комісії зазначають, що при здійсненні аналізу наданої документації та за результатами фактичного огляду приміщення, комісія зробила висновок, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" здійснено ремонтні роботи (поліпшення) на загальну суму 221 791 грн. 00 коп. Ця сума сформована з урахуванням: вартості наданих ТзОВ "Варіант-Рівне" матеріалів; загальної вартості послуг, наданих Приватним підприємством "Авеліна", які згідно Акту приймання виконаних робіт від 10.11.2013 р. та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та Підсумкової відомості витрат, становить 189 913,00 грн.; з урахуванням загальної вартості послуг, наданих ФОП Шевчиком Ю.М., які згідно Акту приймання виконаних робіт від 10.11.2013 р., Довідки про вартість виконаних робіт та Підсумкової відомості витрат, становить 31 878,00 грн.

Також у справі найвний Акт інвентаризації об`єкта оренди будівлі інв. № 93 в/м № 3 від 30.04.2020 р., де вказано: "початок будівництва - 1986 р., збірно-розбірний металевий ангар, з прибудинковими приміщеннями з силікатної цегли, будівельний об`єм 19706,40 м , покрівля металеві профільні листи 3182,40 м , вікна - скляні блоки, ворота установлені, підлога -грунтове мощення, оздоблювальні роботи відсутні, внутрішнє сантехнічне та опалювальне обладнання відсутнє". (арк.с. 138).

Відповідно до п. 10.8. Договору оренди №1 у разі припинення або розірвання Договору невід`ємні поліпшення орендованого Майна, здійснені Орендарем та оформлені згідно даного договору та чинного законодавства за рахунок власних коштів, залишаються власністю Орендаря.

Як вказано вище, у п.1.1. Договору оренди, вартість орендованого майна визначена на 30.09.2008 р. за незалежною оцінкою та становила згідно з актом оцінки 629 596,00 грн.

Вартість орендованого майна станом на 31.03.2012 р. за незалежною оцінкою становила згідно з актом оцінки 865 661,76 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/1д від 10.06.2012 р. до Договору оренди.

Станом на 31.04.2015 р. за незалежною оцінкою вартість майна становила згідно з актом оцінки 1 729 400,00 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/2д від 10.06.2015 р. до Договору оренди.

Станом на 31.03.2018 р. за незалежною оцінкою вартість майна становила згідно з актом оцінки 2 400 430,00 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/4д від 07.06.2018 р. до Договору оренди.

30.04. 2020 р. Додатковою угодою №1/5д припинено Договір оренди з 30 квітня 2020 року.

ТзОВ "Варіант-Рівне" у відповіді на претензію - листі №01/06 від 09.06.2020 р. просив Орендодавця зарахувати понесені витрати на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна в рахунок погашення заборгованості по сплаті орендних платежів.

Проте Орендодавець не погоджується здійснити такі зарахування.

У зв`язку з тим, що Договір оренди припинено, та у процесі виконання останнього орендар за рахунок власних коштів здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна за згодою уповноваженого органу, тому ТзОВ "Варіант-Рівне" вважає, що він має право на відшкодування своїх витрат на проведення поліпшень у сумі 221 791 грн. 00 коп. Відтак позивач за зустрічним позовом звернувся до господарського суду із зустрічною позовною заявою про стягнення згаданої суми коштів із КЕВ м.Рівне.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Щодо вимог первісного позову суд вказує наступне.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором найму (оренди).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов`язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

За змістом статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Галузеві особливості оренди державного та комунального майна можуть встановлюватися виключно законами. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".

Відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить АРК або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно ВР АРК та органи місцевого самоврядування. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Порядок визначення розміру оренди визначений Методикою розрахунку орендної плати №786, яка, як і Типовий договір оренди, містить вимоги щодо індексації оренди.

У даній справі позивач за первісним позовом посилається на ту обставину, що відповідач був орендарем нерухомого майна відповідно до Договору №1 від 10.06.2009 р. Договір оренди було припинено за погодженням сторін. Проте відповідач не погасив борг по орендній платі (80 169,18 грн.) та не відшкодував кошти за спожиту електроенергію (5 711,55 грн.), які виникли у період дії договору оренди. Відповідач підписав Акт звіряння розрахунків. Також згідно умов Додаткової угоди №1/5д від 30.04.2020 р. ТзОВ "Варіат-Рівне" визнав наявну заборгованість та погодився добровільно її погасити. Проте, у встановлений строк не здійснив оплату боргу.

За наведеного у сукупності, має місце порушення прав та інтересів позивача за первісним позовом, оскільки Орендар не виконав своєчасно обов`язки щодо плати за орендну приміщень та не відшкодував кошти за спожиту електроенергію.

Відтак, вимоги КЕВ м.Рівне про стягнення із ТзОВ "Варіант-Рівне" 85 880,73 грн. заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення відносно вимог зустрічного позову суд керувався наступним.

Укладений між сторонами Договір оренди № 1 нерухомого військового майна від 10.06.2009 р. є договорами найму (оренди), а тому до спірних відносин застосовуються положення законодавства про найм (оренду).

Оскільки предметом договору є державне майно, то до відносин між сторонами також застосовуються норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 3 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Частиною 2 ст. 776 Цивільного кодексу України передбачено, що капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Статтею 778 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбаченого договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

При розгляді спору всіма учасниками справи факт здійснення ТзОВ "Варіант-Рівне" невід`ємних поліпшень орендованого майна на суму 221 791,00 грн. не заперечується.

Поряд з цим, КЕВ м.Рівне заперечуючи проти задоволення зустрічного позову вказує на те, що Орендодавцем за договірними відносинами виступає Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне, а не Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗС України чи будь-які інші особи. Тому, твердження про здійснення поліпшень орендованого майна на підставі дозволу саме Орендодавця КЕВ м.Рівне вважає неправдивим.

Суд не погоджується з такими доводами КЕВ м.Рівне, оскільки згідно з Наказом Міністерства оборони України "Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" № 448 від 03.07.2013 р., у редакції чинній на час здійснення поліпшень, квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться: Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України (далі - Головне КЕУ ЗС України); територіальні квартирно-експлуатаційні управління та Київське квартирне-експлуатаційне управління (далі - КЕУ); квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини) (далі - КЕВ (КЕЧ)); квартирно-експлуатаційні служби військових частин. Головне КЕУ ЗС України організовує роботу, пов`язану з будівництвом військових об`єктів, експлуатацією і ремонтом фондів військових містечок, забезпечує використання земельних ділянок.

Відтак, Головне КЕУ ЗС України є органом уповноваженим надавати згоду, на проведення поліпшень орендованого майна.

У пункті 7.3. Договору оренди зазначено, що у разі здійснення Орендарем невід`ємних поліпшень орендованого Майна орендодавець зобов`язаний здійснювати контроль за здійсненням таких поліпшень.

Позивач отримав погодження на здійснення поліпшень від Головного КЕУ ЗС України у листі № 303/1/6/897 від 13 вересня 2012 року, у якому також зауважено: Крім того, відповідно до пункту 7.3. Договору оренди прошу забезпечити контроль за здійсненням ремонтних робіт та після їх виконання зобов`язати орендаря надати до КЕВ м. Рівне на погодження і перевірку акти приймання виконаних робіт та документи, що підтверджують їх оплату.

Абзацом другим частини 4 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна приймає орендодавець за наявності письмової згоди балансоутримувача, а також згоди уповноваженого органу управління балансоутримувача у випадках, передбачених статутом чи положенням балансоутримувача, в порядку, встановленому Фондом державного майна України.

Отже, твердження КЕВ м.Рівне, що останній як Орендодавець фактично не надавав згоду на здіснення поліпшень, спростовані наведеними вище положеннями законодавства, оскільки у матеріалах справи наявні докази про те, що КЕВ м.Рівне погоджував із вищестоящими органами (яким Орендодавець підпорядкований) питання щодо надання згоди на здійснення поліпшень Орендарем.

Системний аналіз ст. 778 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" дає підстави для висновку про те, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, за згодою наймодавця.

Питання компенсації орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень вирішується відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

Отже, предметом доведення у цій справі є юридичний склад, що включає факт збільшення вартості орендованого майна в результаті зроблених поліпшень, а не загальна вартість відновлювального ремонту. При цьому зазначена вартість має бути визначена в установленому законодавством порядку.

Розмір витрат орендаря на проведення капітального ремонту не є тотожним поняттю розміру поліпшення орендованого майна, який орендодавець зобов`язаний компенсувати. Компенсації підлягає лише збільшена в результаті таких поліпшень вартість орендованого майна. Вартість майна визначається ринковими показниками на подібне майно у певний час. Складовою такої вартості є витрати на поліпшення майна. Поряд з цим на вартість майна можуть впливати інші показники, наприклад, пропозиція і запит.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 07.11.2018 року у справі № 910/4923/14.

Таким чином, у справі №918/652/20 суд має встановити початкову вартість орендованого майна на момент його прийняття позивачем, та його вартість на момент припинення договору оренди (30.04.2020 р.), та відповідно компенсувати різницю між зазначеними показниками.

У зустрічному позові заявник просить стягнути із КЕВ м.Рівне саме кошти, що були витрачені на здійснення поліпшень (ремонт) орендованого майна - 221 791,00 грн.

Так, зі змісту укладеного між сторонами Договору №1 вбачається, що станом на 30.09.2008 р. вартість орендованого майна за незалежною оцінкою становила згідно з актом оцінки 629 596,00 грн. Вартість орендованого майна станом на 31.03.2012 р. за незалежною оцінкою становила згідно з актом оцінки 865 661,76 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/1д від 10.06.2012 р. до Договору оренди. Станом на 31.04.2015 р. за незалежною оцінкою вартість майна становила згідно з актом оцінки 1 729 400,00 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/2д від 10.06.2015 р. до Договору оренди. Станом на 31.03.2018 р. за незалежною оцінкою вартість майна становила згідно з актом оцінки 2 400 430,00 грн., що зазначено в Додатковому договорі №1/4д від 07.06.2018 р. до Договору оренди.

30.04.2020 р. Додатковою угодою №1/5д припинено Договір оренди.

Натомість будь-яких доказів на підтвердження вартості такого майна станом на момент припинення договору оренди - 30 квітня 2020 року матеріали справи не містять.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем за зустрічним позовом вимог (стягнення коштів, що були витрачені на здійснення поліпшень (ремонт) орендованого майна - 221791,00 грн.) та наявних у справі доказів, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Висновки суду.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом під час розгляду справи, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог про стягнення з ТзОВ "Варіант-Рівне" на користь КЕВ м.Рівне заборгованості 85 880,73 грн. (80 169,18 грн. по сплаті орендних платжів та 5 711,55 грн. відшкодування коштів за спожиту електроенергію). У задоволенні зустрічного позову належить відмовити повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У первісній позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

У свою чергу при поданні зустрічного позову заявник сплатив 3 326,87 грн. судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що первісний позов КЕВ м.Рівне задоволено повністю, тому на відповідача ТзОВ "Варіант-Рівне" покладається до відшкодування позивачу за первісним позовом 2 102,00 грн. судового збору.

Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому понесені ТзОВ "Варіант-Рівне" витрати по оплаті судового збору залишаються за заявником зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" (33028, м.Рівне, вул. Курчатова, 34; ) на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне (33001, м.Рівне, вул.Чернишова, 8; ) - заборгованості 85 880 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 73 коп. (80 169 (всімдесят тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 18 коп. по сплаті орендних платжів та 5 711 (п`ять тисяч сімсот одинадцять) грн. 55 коп. відшкодування коштів за спожиту електроенергію), 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне"до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221 791,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "23" листопада 2020 року.

Суддя Бережнюк В.В.