ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа№ 910/8021/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Тітов І.С.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

на рішення господарського суду міста Києва від 20.08.2020 (повний текст складено та підписано 07.09.2020)

у справі №910/8021/20 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ"

про визнання додаткової угоди укладеною

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ" (далі за текстом - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору купівлі - продажу № ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2019 в редакції, запропонованій позивачем.

Позов обґрунтовано наявністю підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору купівлі - продажу № ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2019 в частині визначення ціни на постачання природного газу побутовим споживачам на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти її задоволення, пославшись на її необґрунтованість, оскільки зміна ціни на вже переданий природний газ в січні 2020 року є недопустимим та суперечить вимогам статті 632 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/8021/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що відповідач не є суб`єктом, на якого покладені будь-які спеціальні обов`язки відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відтак обов`язки, визначені даним Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на відповідача, що спростовує правову позицію позивача відносно розповсюдження дії постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №17, на постачальника - ТОВ "Єгаз". Судом встановлено, що договір виконаний відповідачем в частині поставки природного газу в січні 2020 року. При цьому, зміна ціни на вже переданий відповідачу природний газ відповідно до умов договору в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам статті 632 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/8021/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", якою внесені зміни у попередню постанову Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 в частині зміни ціни регулює відносини всіх учасників газового ринку під час здійснення ними діяльності по постачанню природного газу. Дія постанови КМУ №867 поширюється, у тому числі, на відповідача, як на оптового продавця, що здійснює продаж природного газу постачальнику (позивачу).

Посилаючись на положення статей 7, 12, частину 4 статті 179, частини 1, 4 статті 188 Господарського кодексу України скаржник вказує, що обов`язковість укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу газу у редакції позивача є беззаперечною та не залежить від волі сторін, зумовлена змінами у законодавстві.

Позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 справу № 910/8021/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ходаківської І.П. - головуючого, суддів: Владимиренко С.В., Демидової А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Чернігівгаз Збут" на рішення господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/8021/20 та призначено її до розгляду 18.11.2020.

Явка представників сторін

У судове засідання 18.11.2020 з`явився представник позивача, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У судове засідання 18.11.2020 представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою. Про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, а позиція відповідача викладена безпосередньо у поданому ним відзиві на апеляційну скаргу, матеріали справи містять достатній обсяг відомостей, необхідний для розгляду апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що такий розгляд може бути здійснений й за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

19.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг" (після зміни найменування - ТОВ "Єгаз" (продавець за договором, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (покупець за договором, позивач у справі) укладено Договір купівлі-продажу природного газу №ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору природний газ передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ (п.1.3 Договору).

Розділами 2 - 10 Договору сторони узгодили кількість та фізично - хімічні показники природного газу, порядок та умови передачі природного газу, порядок обліку та ціну природного газу, порядок та умови проведення розрахунків, відповідальність, форс - мажор, порядок розв`язання спорів (розбіжностей), строк дії договору тощо.

Згідно п. 11.1 Договору цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2019 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п.2.1 Договору продавець передає покупцеві з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року включно природний газ обсягом до 912,460 тис. куб.м.

Відповідно до п. 3.1 Договору продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно п. 3.2 Договору передача газу за цим Договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС)) на відчуження/набуття природного газу, в якому зокрема зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з пунктом 2.1 цього Договору.

У разі відхилення оператором ГТС торгових сповіщень по незалежним від продавця причинам (в тому числі, якщо зазначені в торговому сповіщенні покупця обсяги відрізняються від обсягів, визначених в пункті 2.1 цього Договору), продавець не несе відповідальність за невиконання умов цього договору в частині передачі природного газу. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

На виконання умов вищевказаного Договору відповідачем було передано, а позивачем фактично прийнято в січні 2020 року природний газ ввезений на митну території України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 обсягом 3 643 013,25 м.куб, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання - передачі природного газу від 31.01.2020 року, підписаним обома сторонами.

При цьому судом першої інстанції встановлено відсутність заперечень сторін щодо факту та обсягу здійсненого отримання природного газу, зазначеного у вказаному акті приймання - передачі природного газу, за умови одночасних заперечень позивача щодо зміни ціни газу до 6,60 грн. у т.ч. ПДВ, які викладені позивачем в листі № 14704-Сл-2504-0220 від 05.02.2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, та фактичне підписання акту приймання - передачі природного газу від 31.01.2020 року в обсязі 3 643 013,25 м куб за ціною 6,60 грн. за 1 м. куб (5,50 грн. за 1 м. куб без ПДВ) на загальну суму 24 043 887,46 грн.

Отже відповідачем виконано прийняті на себе зобов`язання з передачі природного газу в обсягах, обумовлених Договором, а позивачем, у свою чергу, прийнято та спожито природний газ без будь - яких зауважень щодо його обсягу.

За умовами п.5.1 Договору ціна за 1000 м3 газу становить 6235,51 грн., крім того, податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1000 м3 разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

В подальшому сторонами укладались численні додаткові угоди щодо зміни ціни на газ та строку дії Договору, а саме № 1 від 19.04.2019 року, № 2 від 12.06.2019 року, № 3 від 21.06.2019 року, № 4 від 12.07.2019 року, № 5 від 15.08.2019 року, № 6 від 18.09.2019 року, № 7 від 15.10.2019 року, № 8 від 18.11.2019 року, № 9 від 29.11.2019 року, а також додатковою угодою № 12 від 24.02.2020 року узгоджено положення щодо електронного документообігу між сторонами.

Зокрема, у Додатковій угоді №10 від 11.12.2019 року до Договору сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 000 куб. м газу з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року (включно) становить 5 500 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Усього разом з податком на додану вартість - 6 600,00 грн. (п.5.1.9 Договору).

Додатковою угодою №13 від 25.02.2020 року до Договору контрагентами визначено доповнити п.5.1: "п.5.1.11 Фактична (остаточна) ціна за 1 куб.м природного газу з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року (включно) становить 3,93967 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 4,72760 грн.".

Додатковою угодою № 14 від 03.03.2020 року до Договору сторонами внесено зміни до реквізитів продавця, що містяться в розділі 12 Договору.

Додатковою угодою № 15 від 06.03.2020 року до Договору встановлено базову (планову) ціну за 1 куб.м природного газу з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року (включно) в розмірі 3,96667 грн., крім того ПДВ 20%, всього 4,76 грн.

Додатковими угодами № 16 від 24.03.2020 року, № 17 від 01.04.2020 року змінювався строк дії Договору та ціна за 1 куб. м газу за період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року на 4,0060301 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою № 17 від 01.04.2020 року сторонами викладено п.11.1 в новій редакції: "Цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.04.2019 року, і діє в частині продажу природного газу до 31.12.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

Додатковою угодою № 18 від 22.04.2020 року сторонами змінено ціну природного газу з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року включно на 3,461501 грн. з ПДВ.

Умовами п.9.1 Договору передбачено, що у разі виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій.

Постановою Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" в частині визначення ціни продажу/постачання НАК "Нафтогаз України" природного газу з 01.01.2020 відповідно до пунктів 7, 8 і 11 Положення.

Так, у зв`язку з прийняттям вказаної постанови Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" отримало від НАК "Нафтогаз України" лист № 23/5-165-20 від 31.01.2020 року щодо приведення договірних відносин між позивачем та НАК "Нафтогаз України" у відповідність до діючого законодавства, у відповідь на який листом №14704-Сл-2504-0220 від 05.02.2020 року ТОВ "Чернігівгаз Збут" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "РГК ТРЕЙДІНГ", найменування якого в подальшому змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Єгаз", з пропозицією на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 року внести зміни до укладених договорів, в тому числі, до спірного Договору № ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2020 року в частині визначення з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року ціни природного газу в розмірі 5,58 грн. за куб.м з урахуванням ПДВ. До вказаного листа позивачем додано проект відповідної додаткової угоди.

Листом №167-СЛ-132-10-0220 від 07.02.2020 відповідачем було висловлено заперечення щодо внесення запропонованих позивачем змін до Договору з посиланням на статтю 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вини пом`якшують або скасовуються відповідальність сторін, а також зауважено, що згідно приписів ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.

В подальшому позивачем було отримано від відповідача лист № 167-01-132-10-0220 від 07.02.2020 року, в якому зазначалось про відсутність підстав для зміни ціни природного газу з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року на рівні 5,58 грн. за 1 куб.м з урахуванням ПДВ, а також відсутність необхідності укладення додаткової угоди в редакції позивача.

У позовній заяві позивач зазначив, що в результаті прийняття постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 ціна продажу ТОВ "Чернігівгаз Збут" природного газу для потреб побутових споживачів та релігійних організацій у січні 2020 року, відповідно до постанови КМУ від 19.10.2018 № 867, повинна становити разом з податком на додану вартість - 5,58 грн. за 1 куб м, а відмова відповідача у приведенні умов укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу природного газу № ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2019 у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 є необґрунтованою.

Отже спір у справі, що розглядається, виник у зв`язку з відмовою відповідача внести до укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу природного газу № ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2019 зміни в частині визначення ціни на рівні, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання виникають у тому числі, з договорів.

Укладений сторонами договір купівлі-продажу природного газу №ЧНЗ-Н-02-2019-270/16 від 19.03.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За приписами частин 1-3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення воно визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема, для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації. Це положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

У додатку до вказаного Положення визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

До означеного переліку включено, в тому числі, позивача у справі - ТОВ "Чернігівгаз Збут", яке має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу на території м. Чернігів та Чернігівської області.

Тобто, із наведеного вбачається, що вказане Положення покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, а не на відповідача.

Відповідно до пункту 7 Положення постачальник природного газу, який має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу, уклав договір постачання природного газу з побутовим споживачем, релігійною організацією (крім обсягів, що використовуються для провадження її виробничо-комерційної діяльності) або державним підприємством України "Міжнародний дитячий центр "Артек" та є постачальником такого споживача у місяці (місяцях) постачання з 1 листопада 2018 року по 1 липня 2020 року, має право подати до НАК "Нафтогаз України" заявку на купівлю природного газу в обсязі, необхідному йому для здійснення постачання такому споживачеві. У разі відсутності вузла обліку природного газу в такого споживача вважається, що необхідним є обсяг природного газу, визначений відповідно до норм споживання, встановлених законодавством.

Згідно абзацу другого пункту 7 Положення НАК "Нафтогаз України" не має права до 1 липня 2020 року відмовити в задоволенні зазначеної заявки.

Відповідно до пункту 13 Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених постановою КМУ №17 від 24.01.2020) з 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем) на відповідні періоди поставки (місяць або квартал), але не вище середньої арифметичної ціни газу, за якою Компанія пропонує газ промисловим споживачам за умови попередньої оплати до відповідного періоду поставки газу (місяць або квартал). Вимоги щодо граничного рівня ціни застосовуються окремо до кожного періоду поставки.

Таким чином, відповідно до умов Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених КМУ №17 від 24.01.2020) НАК "Нафтогаз України" здійснювала продаж/постачання природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року за ціною, що визначалась на рівні 5,50 гривень без урахування податку на додану вартість (ПДВ) - 20 %. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 гривень.

24.01.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

Абзац 5 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни.".

Пункт 13 постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: " 13. З 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.".

Вказане свідчить про те, що 24.01.2020 Кабінет Міністрів України, приймаючи постанову КМУ № 17, змінив ціну на продаж/постачання природного газу з 1 січня 2020 року, надавши нормативно-правовому акту зворотної дії в часі.

Після прийняття даної постанови на офіційному веб-сайті НАК "Нафтогаз України" опубліковано повідомлення, що у січні 2020 року оптова ціна на природний газ для потреб населення, виробників тепла та інших захищених споживачів, яким НАК "Нафтогаз України" постачає газ в рамках спеціальних обов`язків (ПСО), становитиме 4,65 грн за м.куб. (без ПДВ, націнки газзбутів та витрат на транспортування газу магістральними і розподільними трубопроводами). Нова ціна була розрахована НАК "Нафтогаз України" відповідно до постанови КМУ №17 від 24.01.2020.

Отже, з системного аналізу вказаних вище приписів Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу вбачається, що ціна продажу природного газу була встановлена саме для НАК "Нафтогаз України", проте, не для ТОВ "Єгаз".

Зі змісту Положення вбачається, що ТОВ "Єгаз" (відповідач) не є суб`єктом, на якого покладені будь-які спеціальні обов`язки відповідно до Положення, відтак обов`язки, визначені даним Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на ТОВ "Єгаз". Не містить посилань на вказану постанову КМУ ані укладений сторонами Договір, ані додаткові угоди до нього.

Вказане спростовує доводи скаржника відносно розповсюдження дії постанови КМУ № 867 від 19.10.2018, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ № 17 від 24.01.2020, на постачальника ТОВ "Єгаз". Положення постанови КМУ № 17 від 24.01.2020 щодо зменшення ціни на природний газ не вказують на наявність у сторін Договору обов`язку внести до вказаного правочину зміни в частині визначення ціни.

Між тим слід зазначити, що Положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності (абзац 5 пункту 1 Положення).

За змістом статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством.

Стаття 599 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було встановлено судом вище, у додатковій угоді № 10 від 11.12.2019 сторонами досягнуто згоди, що ціна за 1 000 метрів кубічних природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) - 5 500, 00 грн, крім того, податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6 600, 00 грн.

Сторонами підписано договір, в яком досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмета, ціни та строку дії договору; зобов`язання за цим договором виконані ТОВ "Єгаз" в частині поставки природного газу в січні 2020 року в обсязі 3 643 013,25 м. куб., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, копія якого залучена до справи (а.с.96), та не заперечується сторонами.

У вказаному акті визначено ціну газу, яка погоджена сторонами у договорі, а відтак, фактично, умови договору в частині поставки газу в січні 2020 року було виконано, а наявність в акті відмітки про заперечення покупця щодо ціни газу обставин його передання продавцем та прийняття покупцем не спростовує.

Також слід зазначити і про те, що відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, сторонами вчинено юридично-значимі дії, що передували постачанню природного газу та підписанню акту приймання-передачі природного газу до Договору.

Так, протягом січня 2020 року Оператором ГТС через інформаційну платформу погоджено передачу природного газу від відповідача до позивача шляхом погодження торгових сповіщень, що в подальшому було відображено у вказаному акті приймання-передачі природного газу до Договору, і зазначені обсяги відображені Оператором ГТС за січень 2020 року, відповідно до встановлених Кодексом ГТС процедур, в алокаціях на ТОВ "Чернігівгаз Збут".

У відповідності до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Ця правова норма направлена на забезпечення стабільності цивільного обороту та обумовлює правило щодо недопустимості зміни ціни в договорі після його виконання.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що статтею 58 Конституції України закріплений принцип, згідно якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже з огляду на встановлені судом обставини щодо припинення зобов`язань сторін, що виникли за договором купівлі-продажу газу №12А167-1136-19 від 01.10.2019 в частині поставки цього газу за обумовленою у договорі ціною у січні місяці 2020 року, беручи до уваги приписи частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконання зобов`язань за січень 2020 року за договором купівлі-продажу унеможливлює внесення до відповідного договору змін щодо зменшення вартості уже придбаного газу.

Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і твердження позивача про обов`язковість укладення сторонами такої додаткової угоди, оскільки укладений сторонами договір (до якого позивачем пропонується внесення змін) не містить положень про те, що його було укладено на підставі Постанови КМУ №867, а додаткові угоди - положень про те, що їх підписання було зумовлено внесенням змін до зазначеної постанови КМУ.

Ціни, що були визначені сторонами в договорі, зокрема, в січні 2020 року не були дискримінаційними по відношенню до позивача, та як наслідок до його кінцевих споживачів, і повністю відповідали вимогам постанови КМУ від 19.10.2018 № 867 до внесення змін Постановою КМУ №17 від 24.01.2020.

Матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача внаслідок відмови в укладенні додаткової угоди щодо зміни ціни у виконаному у відповідній частині зобов`язанні.

Доводи апеляційної скарги позивача про неправильне застосування місцевим судом норм статей 7, 12, частини 4 статті 179, частини 1, 4 статті 188 Господарського кодексу України, як і судження стосовно не дослідження у повній мірі обставин, що мають значення для розгляду справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, обґрунтовано відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на завдання йому збитків, внаслідок ухилення відповідачем від укладення додаткової угоди, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вказані обставини не впливають на наявність підстав для внесення змін до укладеного між сторонами правочину.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути й оцінити ті ж самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/8021/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Матеріали справи №910/8021/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 23.11.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова