ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 913/266/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання - помічника судді Жили Б.В.

за участю представників:

Скаржника (представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) - Гуленка Ю.М. (дов. №27-8188/20 від 24.06.2020)

Кредитора (представник ТОВ «ЮС-Метал») - Білобловського С.В.(ордер КВ№799500 від 03.11.2020)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу господарського суду Луганської області від 15.05.2020

(Суддя - Масловський С.В.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020

(Колегія суддів: Істоміна О.А. - головуючий, Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.)

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл"

до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2020 року до господарського суду Луганської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на підставі статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

2. В обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство заявник (кредитор) посилається на наявність безспірних грошових вимог до боржника у загальному розмірі 101.238,99 грн, не сплачених за договором підряду від 13.01.2020.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

3. Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.05.2020, що залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020, відкрито провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; визнано грошові вимоги ТОВ "ЮС-Металл" () до ПАТ "Українська інноваційна компанія" () в сумі 101.238,99 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

4.1. Суди попередніх інстанцій встановили, що зверненню ТОВ «ЮС-Металл» до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", передував укладений 13.01.2020 між боржником та кредитором договір підряду, відповідно до умов якого підрядник (кредитор по справі) зобов`язався до 01.02.2020 здійснити ремонтно-будівельні роботи шостого поверху офісних приміщень в будівлі по вул. Вознесенський узвіз, буд. 10-А у м. Києві, а замовник (боржник по справі) зобов`язався оплатити вартість робіт.

4.2. В ході досудового врегулювання спору, ТОВ «ЮС-Металл» направив претензію №01/2020 від 20.02.2020 з вимогою погашення заборгованості в сумі 101.238,99 грн за договором підряду.

4.3. У відповіді на претензію від 01.03.2020 ПАТ «Українська інноваційна компанія» повідомила, що вимоги ТОВ «ЮС-Металл» в сумі 101.238,99 грн визнає в повному обсязі, але зазначає, що затримка у здійснення оплати виникла у зв`язку з тяжким фінансовим становищем та відсутності грошових коштів на банківських рахунках.

4.4. З наведеного суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що розмір кредиторських вимог ТОВ "ЮС-Металл" до ПАТ "Українська інноваційна компанія" складає 101 238,99 грн, які кредитор вважає безспірними.

4.5. Виносячи оскаржувану ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія», суд першої інстанції зазначив, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є банком в розумінні ЗУ "Про банки та банківську діяльність", адже станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника - ПАТ "Українська інноваційна компанія" відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому, оскільки код ЄДРПОУ є ідентифікуючою ознакою юридичною особи, яка залишається незмінною протягом усього часу його існування, ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ПАТ "Укрінбанк" є однією юридичною особою. І відповідно до імперативних приписів статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості внесені до єдиного державного реєстру вважаються достовірними, та можуть бути використанні у спорі з третьою особою. Отже, грошові вимоги заявника ТОВ "ЮС-Металл" до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 110 238,99 грн є обґрунтованими. В матеріалах даної справи не містяться докази, які б свідчили про визнання недійсним договору підряду від 13.01.2020, учасниками справи не надано суду жодних заперечень щодо правомірності укладення даного договору і боржником до суду не надано підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання, строк яких настав.

4.6. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банком в розумінні Закону України «Про банки та банківську діяльність», з огляду на те, що станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника - ПАТ «Українська інноваційна компанія» відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

4.7. Наведені обставини стали підставою для висновку суду апеляційної інстанції про те, що ухвала господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 підлягає залишенню без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

5. До Верховного Суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 15.05.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 і ухвалити нове рішення про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

6.1. Суди попередніх інстанцій не врахували висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду від ТОВ "ЮС-Металл" надійшов відзив у якому ініціюючий кредитор просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

8. Також до Верховного Суду надійшли пояснення від ПАТ «Український інноваційний банк» у яких наведено аргументи на користь задоволення касаційної скарги.

Провадження справи у Верховному Суді

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/266/20 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.10.2020.

10. Ухвалою Верховного Суду від 13.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду Луганської області від 15.05.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 913/266/20; призначено до розгляду касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на 04 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2020 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 913/266/20 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду Луганської області від 15.05.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 до 11 листопада 2020 року у приміщенні суду.

Позиція Верховного Суду

12. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представників учасників справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий апеляційний розгляд, виходячи з наступного.

13. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

14. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, колегія суддів зазначає наступне.

15. У постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 зазначено про те, що припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки та Законом про гарантування вкладів шляхом:

- ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або

- виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

16. Також у вказаній постанові Великої Палати вказано, що:

- Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону про банки, частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою НБУ, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

- Отже, не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з НБУ відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови НБУ про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.

- Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.

17. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

18. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

19. Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

20. Аналіз наведених норм свідчить, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділити на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

21. Відповідно до частини другої статті 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону про банкрутство.

22. Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

23. У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство (частина п`ята статті 41 ГПК України).

24. Судом касаційної інстанції враховується, що з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (КУПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

25. У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

26. Відповідно до статті 1 КУПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

27. Цією статтею КУПБ визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

28. За приписами згаданої статті КУПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

29. Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 визначається статтею 45 КУПБ.

30. Приписами статті 45 КУПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

31. У пункті 56.16 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 по справі № 910/4475/19 наведено висновок про застосування норм права, суть якого полягає в тому, що лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КУПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45 КУПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

32. Право на апеляційне оскарження судових рішень місцевого господарського суду мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але у випадку якщо судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 904/4681/19).

33. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

34. Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

35. В оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції наведено висновок про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банком в розумінні Закону України «Про банки та банківську діяльність», з огляду на те, що станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника - ПАТ «Українська інноваційна компанія» відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

36. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

37. Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112).

38. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

39. Зазначивши про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банком в розумінні Закону України «Про банки та банківську діяльність», суд апеляційної інстанції не надав оцінку правовому статусу апелянта (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство в контексті впливу цього судового рішення на права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

40. Аналогічно, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не містить оцінки правового статусу заявника апеляційної скарги - ПАТ "Український інноваційний банк» та наявності у зазначеного заявника права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство в контексті впливу цього судового рішення на права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

41. Не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, 236, 269 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для вирішення питання наявності/відсутності у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "Український інноваційний банк» права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство.

42. Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

43. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

44. Враховуючи неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів статей 13, 86, 236, 269 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі положень п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 310 ГПК України, дійшла до висновку про необхідність скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020, а справу № 913/266/20 направити на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

45. За таких обставин, касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає частковому задоволенню.

46. Оскільки суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги ухвалив рішення про направлення справи на новий апеляційний розгляд, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 240, 296, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 913/266/20 скасувати.

3. Справу № 913/266/20 направити на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко