ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа№ 910/30921/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є. та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 18.11.2020 розглянувши матеріали апеляційних скарг Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" арбітражного керуючого Глеваського В.В. на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15 у справі № 910/30921/15 (суддя Чеберяк П.П.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про банкрутство
ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі № 910/30921/15 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредиторів правонаступником задоволено, замінено кредитора Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2; ідентифікаційний код 40658146), замінено кредитора Акціонерне товариство "ВТБ Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2; ідентифікаційний код 40658146).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" арбітражний керуючий Глеваський В.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд зупинити дію ухвали господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредиторів ПАТ "Дельта Банк" та АТ "ВТБ Банк" правонаступником.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Головне управління ДПС у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про правонаступництво Акціонерного товариства "ВТБ Банк".

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 та від 20.10.2020 відкрито провадження за вищевказаними апеляційними скаргами та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС у місті Києві та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15.

Апеляційні скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржники зазначають, що судом при здійсненні правонаступництва належним чином не було досліджено правосуб`єктність ТОВ «ФК «Форінт». Процесуальна дієздатність ТОВ «ФК «Форінт» на вчинення дій, що випливає з договору купівлі-продажу майнових пра від 29.07.2020 №23-КБ щодо набуття прав вимог, є обмеженою з огляду на встановлену ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2020 у справі №757/34902/20-ц заборону ТОВ «ФК «ФОРІНТ», АТ «ВТБ Банк» вчиняти дії на виконання договору від 29.07.2020 №23-КБ купівлі-продажу майнових прав, що в свою чергу свідчить про неможливість задоволення заяви про правонаступництво. Судом також не дотримано принципу змагальності сторін.

21.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «ФК «Форінт» надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора, в якому зазначено, що згідно з резолютивною частиною ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2020 у справі №757/34902/20-ц ТОВ «ФК «ФОРІНТ» та АТ «ВТБ Банк» заборонено вчиняти будь-які дії щодо набуття прав вимоги за відповідними кредитним договором та забезпечувальними договорами, при цьому, майнові права вимоги за Договором №23-КБ були набуті новим Кредитором (ТОВ «ФК «ФОРІНТ») ще 29.07.2020, тобто до постановления вказаної ухвали Печерським районим судом, і на момент розгляду госодарським судом м.Києва заяви про здійснення процесуального правонаступництва матеріальне право вже набуто новим Кредитором, а тому ухвала про забезпечення позову в іншій справі жодним чином не могла стати перешкодою для розгляду Господарським судом міста Києва заяви про здійснення процесуального правонаступництва. Вказана ухвала не містить обмеження щодо набуття ТОВ «ФК «ФОРІНТ`процесуальних саме процесуальних прав. Зазначено, що доводи Глеваського В.В. є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи. Проаналізувавши судові засідання, що відбулись в господарському суді міста Києва в 2020 році, ТОВ «ФК «ФОРІНТ» було встановлено, що востаннє ліквідатор приймав участь в судових засіданнях суду першої інстанції в лютому 2020 року, після цього ліквідатор жодного разу не з`явився до суду. Тобто, ліквідатор TOB «ATЛ» Глеваський В.В. регулярно не з`являється в судові засідання, не повідомляє суд причини своєї відсутності, а потім оскаржує судові рішення через те, що рішення було прийнято без його участі.

11.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «ФК «ФОРІНТ» надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи з додатками. Вказані документи долучені судом до матеріалів справи, перевірено, що скаржником подано засвідчені копії документів, які були досліджені судом першошої інстанції.

У судове засіданні 18.11.2020 представник ТОВ «ФК «ФОРІНТ» на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 подав на огляд оригінали доказів на підтвердження своїх доводів, викладених в заявах про правонаступництво, засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Енерджі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15.

У судове засідання 18.11.2020 з`явивились представники ТОВ «ФК «ФОРІНТ», арбітражний керуючий Глеваський В.В., інші представники учасників справи не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Всі учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адресу їх місцезнаходження копії ухвали суду у даній справі.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" в порядку, передбаченому ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30921/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ".

Постановою Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" Ковезу Андрія Івановича.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2016, крім іншого, призначено ліквідатором ТОВ "АТЛ" арбітражного керуючого Глеваського В.В.

11.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредитора ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником.

13.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредитора АТ «ВТБ Банк» його правонаступником.

Задовольняючи вищевказані заяви, суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" були надані докази на підтвердження набуття ним права вимоги до боржника за відповідними кредитними та забезпечувальними договорами.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Судом враховується, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).

Отже, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу, 21.10.2019, перебувають на стадії санації.

Як вбачається з матеріалів справи та з доводів заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредитора АТ "Дельта Банк" його правонаступником від 11.08.2020, ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.08.2018 у даній справі затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ", до якого, зокрема, включено вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на суму 572 873 855,70 грн., з яких 2 756,00 грн. - перша черга, 100 529 531,35 грн. - четверта черга, 244 785 682,54 грн. - шоста черга, 227 555 885,51 грн. - окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

Кредиторські вимоги АТ "Дельта Банк" виникли на підставі: договору кредитної лінії від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191 та забезпечувальних договорів застави, а саме: Іпотечного договору від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191/S-3, посвідченого 30.11.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за №2477; Іпотечного договору від 30.11.2010 №BKЛ-2005191/S-9, посвідченого 30.11.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за №2482; Іпотечного договору від 16.09.2011 №ВКЛ-2005191/S-19, посвідченого 16.09.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за № 3019; Іпотечного договору від 23.09.2011 №BKЛ-2005191/S-20, посвідченого 23.09.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за №3061; Іпотечного договору від 23.09.2011 №BKЛ-2005191/S-20 посвідченого 23.09.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за р. №3065; Договору застави товарів в обороті від 07.12.2010 №BKЛ-2005191/S-10; Договору застави майнових прав від 07.12.2010 №BKЛ-2005191/S-12; Договору застави майнових прав від 11.04.2011 №BKЛ-2005191/S-14;

також, на підставі договору кредитної лінії від 25.03.2011 №НКЛ-2005191/1 та забезпечувальних договорів, а саме: Іпотечного договору від 25.03.2011, посвідченого 25.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісовенко В.В. за № 230; Іпотечного договору від 25.03.2011, посвідченого 25.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісовенко В.В. за № 232; Іпотечного договору від 25.03.2011, посвідченого 25.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісовенко В.В. за № 234; Договору застави основних засобів від 25.03.2011; Договору застави транспортних засобів від 28.03.2011, посвідченого 28.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісовенко В.В. за № 245.

29.07.2020 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" укладено Договір №2297/К про відступлення прав вимоги (далі - Договір), на підставі протоколу електронного аукціону UA-EA-2020-06-10-000037-b від 02.07.2020, відповідно до умов якого Банк (ПАТ "Дельта Банк") відступив Новому кредитору (ТОВ "ФК "Форінт") належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору (п.1 Договору).

Пунктом 2 Договору передбачено, що Новий кредитор, в день настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 161 цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

За умовами договору Основні договори це - кредитні договори (договори про надання кредиту (овердрафту, договори банківського рахунку), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору).

Відповідно до п. 161.1 Договору сторони домовились, що Договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні частини першої статті 212 Цивільного кодексу України), та набуває чинності (є укладеним) та породжує права й обов`язки у Сторін виключно після настання сукупності наступних обставин (далі і вище за текстом - Відкладальна обставина): підписання цього Договору Сторонами та укладання Новим кредитором договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий кредитор, №UA-EA-2020-06-10-000037-b, сформованого 02.07.2020. При цьому, датою набуття чинності (моментом укладання) цим (цього) Договором (Договору) буде вважитися дата укладання Новим кредитором останнього з договорів купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий Кредитор, №UA-EA-2020-06-10-000037-b, сформованого 02.07.2020.

Таким чином, датою набуття права вимоги щодо Позичальників (боржників) за кредитними договорами є дата укладання договору, за умови проведення повного попереднього розрахунку Новим кредитором за договором (сплати ціни договору), також укладання Новим кредитором останнього з договорів купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий Кредитор, №UA-EA-2020-06-10-000037-b, сформованого 02.07.2020.

На виконання умов Договору про відступлення прав вимоги від 29.07.2020 №2297/К ТОВ "ФК "Форінт" здійснило розрахунок за придбані права вимоги у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 09.07.2020 №79.

29.07.2020 були укладені всі договори купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону від 02.07.2020 №UA-EA-2020-06-10-000037-b, а саме, Договір про відступлення прав вимоги від 29.07.2020 №2297/К, Договір купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020 №2297/К/1, за реєстровим номером 882 та Договір №23-Б купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020, за реєстровим номером 1418.

Згідно з Додатками №1 та №2 до Договору про відступлення прав вимоги від 29.07.2020 №2297/К, які є невід`ємними частинами Договору, ТОВ "ФК "Форінт" було відступлено право вимоги за зобов`язаннями Боржників, в тому числі за вищевказаним Договором кредитної лінії від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191, Договором кредитної лінії від 25.03.2011 №НКЛ-2005191/1 та відповідними забезпечувальними договорами .

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання пункту 1 Договору №2297/К сторонами 29.07.2020 було окремо укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з яким, в числі інших, АТ "Дельта Банк" було відступлено ТОВ "ФК "Форінт" право вимоги за Іпотечним договором від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191/S-3, Іпотечним договором від 30.11.2010 №BKЛ-2005191/S-9, Іпотечним договором від 16.09.2011 №ВКЛ-2005191/S-19, Іпотечним договором від 23.09.2011 №BKЛ-2005191/S-20, Іпотечним договором від 23.09.2011 №BKЛ-2005191/S-20, Іпотечним договором від 25.03.2011, за реєстровим №230, Іпотечним договором від 25.03.2011, Іпотечним договором від 25.03.2011.

29.07.2020 між сторонами було окремо укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, які не посвідчені нотаріально. Згідно з яким, в числі інших, було відступлено право вимоги за наступними договорами:

- Договором застави товарів в обороті від 07.12.2010 №BKЛ-2005191/S-10; предмет застави: товари в обороті, перелік яких викладено в Додатку №1 до Договору застави, який є його невід`ємною частиною; заставна вартість: 36 600 005 грн. 81 коп.;

- Договором застави майнових прав від 07.12.2010 №BKЛ-2005191/S-12; предмет застави: майнові права на отримання грошових сум у повному обсязі (включаючи право на отримання суми депозитного вкладу в розмірі 60 000,00 грн. відсотків за користування депозитними коштами в розмірі 19,5% процентів річних, пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому з Договору банківського вкладу "Класичний № Д-25191/01, який укладений між Сторонами 03.12.2010; заставна вартість 60 000 грн. 00 коп.;

- Договір застави майнових прав від 11.04.2011 №BKЛ-2005191/S-14; предмет застави: майнові права на отримання товарів на загальну суму 6 449 786,00 грн, в тому числі які існують на дату укладення цього Договору та/або виникнуть у майбутньому у Заставодавця з Договору про не ексклюзивне дистрибюторство №GY/ATL2011 від 31.03.2011, укладеного ТОВ "Гудйеар Данлоп Таєрс Україна (ід. номер 33010822); заставна вартість 6 449 786 грн. 00 коп.

- Договір застави основних засобів від 25.03.2011, відповідно до умов договору застави, в забезпечення виконання Заставодавцем зобов`язань перед Заставодержателем за Кредитним договором №НКЛ- 2005191/1, Заставодавець передає Заставодержателю рухоме майно перелік якого зазначено в п.1.1 Договору застави; заставна вартість 477 366 грн. 00 коп.

Також, 29.07.2020 між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які посвідчені нотаріально (реєстр. №883) згідно якого, в числі інших було відступлено право вимоги за Договором застави транспортних засобів від 28.03.2011, посвідченим 28.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісовенко В.В. за № 245; предмет застави: транспортні засоби перелік яких зазначено в п.1.1 Договору застави; заставна вартість 2 011 440 грн. 00 коп.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.07.2020 ТОВ "ФК "Форінт" набуло право вимоги до боржника у даній справі за зазначеними вище кредитними та забезпечувальними договорами, укладеними з АТ "Дельта Банк", а тому заява ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" від 11.08.2020 правомірно задоволена судом першої інстанції.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредитора його правонаступником від 13.08.2020 апеляційний господарський суд вважає обґрунтованою, з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.08.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ", до якого, зокрема, включено вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на загальну суму 272 952 966 грн. 66 коп., з яких: на суму 2 756 грн. 00 коп. перша черга, на суму 150 164 884 грн. 95 коп. четверта черга, на суму 92 496 358 грн. 98 коп. шоста черга, а також на суму 30 315 966 грн. 73 коп., окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

Кредиторські вимоги АТ "ВТБ Банк" виникли на підставі кредитного договору від 01.06.2010 №4 та забезпечувальних договорів, а саме: Іпотечного договору від 01.06.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.A., реєстровий №2729; Іпотечного договору від 01.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк I.A., реєстровий № 4060; Договору застави товарів в обороті від 01.06.2010 №4/Z-2.

29.07.2020 між АТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" укладено Договір №23-КБ купівлі- продажу майнових прав, на підставі протоколу електронного аукціону UA-EA-2020-06-10-000037-b від 02.07.2020, відповідно до умов якого Банк (АТ "ВТБ Банк") передав у власність ТОВ "ФК "Форінт", а Новий кредитор (ТОВ "ФК "Форінт"), прийняв у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, в тому числі права вимоги що виникли на підставі наступних договорів: Кредитного договору від 01.06.2010 №4, укладеного з ТОВ "АТЛ", ; Іпотечного договору від 01.06.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. за реєстровим №2729, укладеного з ТОВ "АТЛ", , предмети іпотеки - нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Головатого Отамана, буд. 22, загальною площею 732,8 кв.м. та нежитлова будівля, розташована за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 3-б загальною площею 857,7 кв.м.; Іпотечного договору від 01.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. за реєстровим №4060, укладеного з ТОВ "АТЛ", , предмети іпотеки: будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, буд.9: 1) будівля АБК, виробничої майстерні, теплової стоянки, тамбур, загальною площею 1499,4 кв.м.; 2) ганок; 3) сходи; 4) трансформаторна підстанція, загальною площею. 51,3 кв.м.; 5) будівля матеріально-технічного складу з прибудовами, загальною площею 708,6 кв.м.; 6) автозаправочний блок (тимчас.); 7) будівля автокомплексу, прибудова, ганок, загальною площею 640,2 кв.м.; 8) навіс; 9) огорожа; 10) ворота; 11) хвіртка; 12) мостіння; Договору застави товарів в обороті від 01.06.2010 №4/Z-2, укладеного з ТОВ "АТЛ", , предмет застави: Товари в обороті: автозапчастини, мастила, інші товари згідно додатку 1 до Договору (36267 найменувань).

Відповідно до п. 1.3 Договору №23-КБ майнові права вважаються переданими ТОВ "ФК "Форінт" в день настання Відкладальної обставини відповідно до розділу 51 цього Договору.

Розділом 51 Договору №23-КБ встановлено, що сторони домовились, що цей Договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні частини першої статті 212 Цивільного кодексу України) та набуває чинності (є укладеним) та породжує права й обов`язки у Сторін виключно після настання сукупності наступних обставин (далі та вище за текстом - Відкладальна обставина): підписання цього Договору Сторонами та укладення Покупцем (ТОВ "ФК "Форінт") договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Покупець (ТОВ "ФК "Форінт"), №UA-EA-2020-06-10-000037-b, сформованого 02.07.2020. Взаємні права та обов`язки Сторін за цим Договором №23-КБ виникають з моменту настання Відкладальної обставини. Майнові права переходять від Продавця (АТ "ВТБ Банк") до Покупця (ТОВ "ФК "Форінт"), після настання Відкладальної обставини. До моменту настання Відкладальної обставини Майнові права належать Продавцю.

Таким чином, датою набуття прав вимоги щодо Позичальника (боржника - ТОВ «АТЛ») за кредитним договором є дата укладання договору, за умови проведення повного попереднього розрахунку Покупцем за договором (сплати ціни договору), також укладання Покупцем останнього з договорів купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий Кредитор, № UA-EA-2020-06-10-000037-b, сформованого 02.07.2020.

На виконання умов Договору, ТОВ "ФК "Форінт" здійснило розрахунок за придбані права вимоги у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 09.07.2020 №78.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що 29.07.2020 ТОВ "ФК "Форінт" набуло право вимоги до боржника за зазначеними вище кредитними та забезпечувальними договорами, укладеними з АТ "ВТБ Банк".

На підтвердження викладених обставин Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" були надані докази на виконання умов Договорів по сплаті ціни (копії платіжних доручень від 09.07.2020 №78 та №79), та настання відкладальної обставини саме 29.07.2020 (укладений Договір про відступлення прав вимоги від 29.07.2020 №2297/К з додатками; Договір №2297/К/1 купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020, за реєстровим номером 882, з додатками; Договір купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020 №23-Б, за реєстровим номером 1418, з додатками; Договір відступлення прав за іпотечними договорами від 29.07.2020, за реєстровим №881; Договір відступлення прав за договорами застави, які посвідчені нотаріально від 29.07.2020, за реєстровим №883); Договір відступлення прав за договорами застави, які не посвідчені нотаріально від 29.07.2020; протоколу електронного аукціону UA-EA-2020-06-10-000037-b від 02.07.2020), які підтверджують набуття саме 29.07.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" прав вимоги відповідних кредиторів до боржника за вищевказаними кредитними договорами та договорами забезпечення.

Крім того, в судовому засіданні 18.11.2020 в суді апеляційної інстанції представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" було надано на огляд судової колегії оригінали платіжних доручень, договорів, якими підтверджено настання «відкладальної обставини» та набуття саме 29.07.2020 заявником прав вимоги до боржника, в тому числі за вищепереліченими зобов`язальними договорами (кредитними та договорами забезпечення).

Згідно із ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У відповідності до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційних скарг зводяться до того, що наявний спір у Печерському районному суді міста Києва щодо оскарження ОСОБА_2 правочину - договору № 23-КБ купівлі-продажу, укладеного 29.07.2020 між ТОВ "ФК "Форінт", ПАТ "Дельта Банк", також щодо наявності ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2020 у справі №757/34902/20-ц, якою заборонено ТОВ "ФК "Форінт", АТ "ВТБ Банк" вчиняти дії на виконання договору № 23-КБ купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020 щодо набуття прав вимог за кредитним договором від 01.06.2010 №4, іпотечним договором від 01.06.2010, іпотечним договором від 01.07.2010, договором поруки 01.06.2010 №4/П-1, договорами майнових прав до набрання рішенням законної сили у даній справі.

Суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки заперечення скаржників щодо оскарження ОСОБА_2 правочину - договору № 23-КБ купівлі-продажу, укладеного 29.07.2020 між ТОВ "ФК "Форінт", ПАТ "Дельта Банк" спростовуються презумпцією правомірності даного правочину (ст. 204 Цивільного кодексу України), оскільки даний правочин недійсним не визнаний на час винесення оскаржуваної ухвали та на час її перегляду в суді апеляційної інстанції. Вказаним обставинам надана належна оцінка судом першої інстанції. У відповідності до частини 17 статті 39 КзПБ провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню до розгляду спору у справі №757/34902/20-ц. Це положення стосується також і відокремлених проваджень, до числа яких належить і розгляд питання про процесуальне правонаступництво.

Річ у тім, що зупинення провадження по заяві про правонаступництво кредитора по вже виконаному договору цесїї може створити великі труднощі для подальшого руху справи про банкрутство. Річ у тім, що колишній кредитор втрачає законний інтерес до своєї вимоги, а новий буде позбавлений можливості брати участь у справі. Ця обставина, наприклад, може бути перешкодою для участі в судових засіданнях даного кредитора, для захисту його прав та інтересів у справі.

Оскарження акту про правонаступництво учасника справи про банкрутство не може мати наслідком зупинення розгляду питання щодо процесуального правонаступництва. У той же час, судове рішення щодо процесуального правонаступництва підлягає перегляду за нововиявленими обставинами. Що не позбавляє права зацікавлену сторону скористатися цим у разі визнання договору цесії недійсним.

Доводам скаржників щодо наявності ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2020 у справі №757/34902/20-ц, якою заборонено ТОВ "ФК "Форінт", АТ "ВТБ Банк" вчиняти дії на виконання договору № 23-КБ купівлі-продажу майнових прав від 29.07.2020 щодо набуття прав вимог за кредитним договором від 01.06.2010 №4, іпотечним договором від 01.06.2010, іпотечним договором від 01.07.2010, договором поруки 01.06.2010 №4/П-1, договорами майнових прав до набрання рішенням законної сили у даній справі суд першої інстанції також надав оцінку. Так, судом зазначено, що ці заперечення спростовуються наданими заявником доказами (копіями платіжних доручень, копіями укладених правочинів від 29.07.2020) та умовами договору, які свідчать, що права вимоги набуті ТОВ "ФК "Форінт" 29.07.2020, тобто вчинення всіх дій на виконання договору №23-КБ щодо набуття прав вимог за відповідними договорами відбулось до постановлення Печерським районним судом міста Києва вказаної ухвали від 18.08.2020. Договір цесії 29.07.2020 вже було виконано. Новий кредитор отримав всі документи і, відповідно, став власником всіх спірних майнових прав. Припинилася дія договору цесії. Іншими словами, припинилися матеріальні (майнові) правовідносини сторін цього договору. Проте, дії нового кредитора по заміні попереднього кредитора в справах про банкрутство є процесуальними правовідносинами, не охоплюються позовним провадженням про визнання договору цесії недійсним. Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2020 у справі №757/34902/20-ц винесена саме щодо матеріальних (майнових) правовідносин сторін договору цесії, які припинились до її винесення.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності в основі якого лежить відоме з римського права положення res judicata, відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Принцип юридичної визначеності полягає в тому, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового для виконання рішення лише для того, щоб домогтися перегляду справи та її нового вирішення. Перегляд рішень судами вищих інстанцій не має розглядатися як прихований засіб оскарження і лише ймовірність існування двох поглядів щодо предмету розгляду не може бути підставою для повторного розгляду справи. Відхід від цього принципу може бути виправданий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі та непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі "Рябих проти Росії").

У рішенні ЄСПЛ у справі "Сутяжник проти Росії" зроблено висновок про те, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру, зокрема, відступ від цього принципу допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму.

Під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України").

Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції", "ТОВ "Фріда" проти України").

Вказане кореспондується із нормами ст. 276 ГПК України, частиною другою якої передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Здійснюючи процесуальне правонаступництво, суд керується ст.52 ГПК України та ст.43 КУзПБ. Зазначеними процесуальними нормами не передбачена конкретна форма ініціювання питання щодо процесуального правонаступництва (заява, клопотання або ініціатива суду), не пердбачений порядок його розгляду.

Про дату, час і місце судового засідання у даній справі, у якому прийнята оскаржувана ухвала, всі учасники справи були повідомлені відповідною ухвалою суду першої інстанції від 22.07.2020, що скаржниками не спростовуюється. Вказане не позбавило можливості учасників справи, у тому числі скаржників, взяти участь у судовому засіданні 02.09.2020 і надати свої доводи і міркування щодо заяв ТОВ «ФК «Форінт» про заміну кредиторів правонаступником, які розглянуті судом за оскаржуваною ухвалою. За необхідності відповідні учасники справи могли просити суд надати їм достатній час для підготовки своїх заперечень щодо вказаних заяв. Але скаржники цим правом не скористались, у судове засідання, призначене на 02.09.2020, про дату, місце і час якої були належним чином повідомлені, не з`явились. За таких обставин, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції дотримано такий принцип судочинства, як змагальність сторін.

З огляду на вищевказане, доводи в апеляційних скаргах про порушення принципу змагальності, а саме, здійснення розгляду заяв без призначення їх до розгляду у судове засідання, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими. До того ж, це не призвело до прийняття неправомірного рішення.

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на їх правильність, в апеляційних скаргах не наведено.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів скаржника, з огляду на викладені обставини та наведені норми законодавства, розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про заміну кредиторів правонаступником, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість поданих заяв, та наявність підстав для їх задоволення та замінини кредитора Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", а також замінини Акціонерного товариства "ВТБ Банк" його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" арбітражного керуючого Глеваського В.В. на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/30921/15 залишити без змін.

Матеріали оскарження у справі №910/30921/15 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст виготовлено 24.11.2020.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Поляков