ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1916/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Чус О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 (повний текст складено та підписано 06.07.2020 суддя Новікова Р.Г.) у справі №904/1916/20

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" м. Нікополь

до 1. Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» м. Чорноморськ, с. Бурлача балка

про стягнення шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» з позовом про стягнення шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу, в розмірі 4087грн.71коп. з кожного з відповідачів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь шкоду, завдану недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» м. Чорноморськ, с. Бурлача балка на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь шкоду, завдану недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051грн.

Рішення суду першої інстанції, вмотивовано тим, що несправність вагонів №58068644, №52283389 не мала прихованого характеру, а була очевидною, Відповідач-2 під час навантаження вантажу в спірний вагон не пересвідчився у придатності вагону в комерційному відношенні для перевезення наведеного вантажу та не вжив заходів запобігання просипання вантажу, Відповідач 1, маючи право на перевірку вантажу, прийняв до перевезення вагон, не пересвідчившись у придатності вагона у комерційному відношенні, чим допустив втрату вантажу під час перевезення.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог на суму 4 087,71 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» обгрунтовано наступним:

- на підставі наданих на підтвердження заявлених позовних вимог контракту купівлі-продажу №280119РN від 28.01.2019 з додатком № 1 до нього та інвойс №280119PN-AT-FIN від 13.03.2019р., які складено англійською та російською мовами, неможливо встановити природу цих документів, дії, яка вчинена на їх підставі, коло осіб.

- відсутні повідомлення форми ВУ-23М, та/або актами форми ГУ-23, які б могли підтвердити той факт, що вагони №58068644 та №52283389 прибули під завантаження у непридатному в комерційному та/або технічному відношенні, що свідчить про безпідставність висновку суду першої інстанції про те, що «Вантажовідправник до завантаження зазори бачити міг, але жодних засобів по усуненню не здійснив»;

- судом першої інстанції не наведено обґрунтувань з яких ним зроблено висновок про покладення на ТОВ «ЧРП» відповідальності за шкоду у рівних частках із перевізником:

- місцевим господарським судом під час розгляду було позбавлено ТОВ «ЧРП» подання заперечення на відповідь на відзив;

- судом не дано оцінку тим обставинам, що відповідно до договору між ЧРП та ПАТ «Українська залізниця» від 13.02.2018року (розділ 8), який був чинним на дату оформлення накладних на перевезення вантажу залізничним транспортом, передбачено електронний документообіг між ЧРП і перевізником (копія договору додається). Однак, з наданих до позову накладних вбачається, що до зазначених документів невідомою особою внесено зміни без використання засобів електронного документообігу, зокрема у графі № 49 «відмітки залізниці».

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" обгрунтовано тим, що:

- із залізничних накладних вбачається (графа №20), що додані до матеріалів справи, власником вагону №58068644 є ТОВ «КРЕА І ЮЕЙ», а власником вагону №52283389 є ТОВ «РЕЙЛ ІНВЕСТМЕНТС»;

- перевірка придатності вагонів №58068644 та №52283389 повинна була здійснюватися ТОВ «РЕЙЛ ІНВЕСТМЕНТС» та ТОВ «КРЕА І ЮЕЙ» відповідно. Проте суд проігнорував дану обставину при винесенні Рішення.

- за доводами апелянта у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення;

- зазначає, що законодавством не передбачена відповідальність залізниці у випадку втрати вантажу через непридатність вагону в комерційному відношенні під час перевезення за умови перевезення вантажу не у вагонах залізниці;

- вважає, що залізниця не може відповідати за їх технічний стан і нести відповідальність за втрату вантажу відповідно до ст. 114 Статуту.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляціну скаргу ТОВ «Чорноморський рибний порт» позивач вважає, що що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає матеріалам справи, прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки основним аргументом оскарження судового рішення - є доводи, які були зазначені у відзиві на позов на що судом першої інстанції була надана належна оцінка їх обґрунтованості та законності.

У відзиві на апеляціну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" позивач зазначає, що:

- документального підтвердження, яке б свідчило про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу разом з відзивом на позов суду першої інстанції надано не було, а тому вважає рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 року законним та винесеним з додержанням норм матеріального та процесуального права України.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 25.08.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 - залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Компанією «Primeore Trading (Polska) Spolka z ograniczona odpowiedzalnoscia» (далі продавець) та Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (далі покупець) був укладений контракт купівлі-продажу №280119РN від 28.01.2019 (далі контракт), згідно якого продавець продає покупцю ганську марганцеву карбонатну руду в кількості 40000метричних тон руди дрібної фракції (0-25мм).

Пунктом 1 контракту передбачені умови поставки - CFR, порт Чорного моря, Україна (Інкотермс 2010).

Додатком 1 від 28.01.2019 до контракту визначено, що покупець здійснить оплату в розмірі 100% вартості відвантаженої партії продукції протягом 90календарних днів від дати інвойсу, виписаного продавцем на відвантажену партію продукції за вагою, визначеною в коносаменті.

Продавцем був виставлений інвойс №280119PN-AT-FIN від 13.03.2019 на суму 6835153,65доларів США за 42700 метричних тон руди. Умовами поставки продукції визначено CFR Чорноморський рибний порт або порт Південний Чорного моря України. З порту Такораді (Гана) до Чорноморського рибного порту або порту Південний (Україна).

Платіжними дорученнями в іноземній валюті №1094 від 18.04.2019, №1101 від 22.04.2019, №1113 від 25.04.2019, №1123 від 10.05.2019, №1133 від 20.05.2019, №1144 від 23.05.2019 покупцем було перераховано продавцю кошти в розмірі 6835153,64доларів США.

Згідно залізничних накладних №40081853, №40117319 зі станції Паромна-експорт (Рибний порт) Одеської залізниці 28.03.2019 та 29.03.2019 на адресу позивача (станція призначення Нікополь Придніпровської залізниці) було направлено вантаж - ганську марганцеву карбонатну руду дрібної фракції (0-25мм) насипом.

Згідно граф 1 та 28 залізничних накладних вантаж завантажений у вагон вантажовідправником, відправником є ТОВ «Чорноморський рибний порт».

На станції Нікополь Придніпровської залізниці за участю представників залізниці та вантажоодержувача були складені комерційний акт №466001/117 від 05.04.2019 про фіксування нестачі вантажу у вагоні №58068644 (залізнична накладна №40081853) та комерційний акт №466001/118 від 05.04.2019 про фіксування нестачі вантажу у вагоні №52283389 (залізнична накладна №40117319).

В розділі Д комерційного акту №466001/117 від 05.04.2019 було вказано, що при комісійному зважуванні виявлено менше проти документа на 2450кг руди марганцевої, яка у вагоні вміститися могла. Вантаж маркований, рівень навантаження в документах не вказаний. Навантаження згідно акту загальної форми №1127 станції Нікополь нижче бортів 100-120см, розрівняне, вантаж маркований, крім наявного лійкоподібного поглиблення над 5люком діаметром 150см на всю вишину навантаження. Нещільне прилягання кришки 5-го люка до армованого листа хребтової балки, зазор довжиною 15см, шириною 3см. Вагон бездверний, люки були закриті. На момент прибуття просипу вантажу та слідів просипу вантажу не було. Зазор ущільнений власним вантажем. Згідно акту про технічний стан №8 станції Нікополь, вагон технічно справний.

В розділі Д комерційного акту №466001/118 від 05.04.2019 було вказано, що при комісійному зважуванні виявлено менше проти документа на 2000кг руди марганцевої, яка у вагоні вміститися могла. Рівень навантаження та маркування в документах не вказаний.

Навантаження згідно акту загальної форми №1129 станції Нікополь нижче бортів 100-120см, розрівняне, вантаж маркований вапном, крім наявного лійкоподібного поглиблення з одного боку вагона над 3люком діаметром 150см, глибиною 80см. Нещільне прилягання кришки 3-го люка до борта вагона, зазор довжиною 15-20см, шириною 1-1,5см. Вагон бездверний, люки були закриті. На момент прибуття просипу вантажу та слідів просипу вантажу не було. Зазор ущільнений власним вантажем. Згідно акту про технічний стан №9 станції Нікополь, вагон технічно справний.

Відповідно до актів про технічний стан вагонів №8 від 04.04.2019 та №9 від 04.04.2019 встановлені наступні несправності вагонів:

- нещільне прилягання кришки 5-го люка до армованого листа хребтової балки, зазор довжиною 15см, шириною 3см (вагон №58068644)

- нещільне прилягання кришки 3-го люка до борта вагона, зазор довжиною 15-20см, шириною 1-1,5см (вагон №52283389)

Разом з тим, в актах №8 від 04.04.2019 та №9 від 04.04.2019 вказано, що вагони технічно справні. Вантажовідправник до завантаження зазори бачити міг, але жодних засобів по усуненню не здійснив.

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт» (в подальшому відбулась зміна найменування у ТОВ «Чорноморський рибний порт») (далі замовник) був укладений договір про надання послуг №09225/ОД-2018/33/18х від 13.02.2018 (далі - договір про надання послуг), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Відповідачів -1,-2 збитків у розмірі вартості недостачі вантажу в вагонах №№52283389, 58068644 в розмірі 2 626,30 грн та 5 540,12 , відповідно, завданих залізницею як перевізником, який не забезпечив збереження вантажу при перевезенні та ТОВ «Черноморський рибний порт», як відправником , який, маючи відповідні можливості, завантажив вантаж непридатний для перевезення рухомий склад.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, за змістом ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

13.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт» (в подальшому відбулась зміна найменування у ТОВ «Чорноморський рибний порт») (далі замовник) був укладений договір про надання послуг №09225/ОД-2018/33/18х від 13.02.2018 (далі - Договір про надання послуг) (а.с. 96-103).

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання послуг, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших дерава та/ або вагонах Замовника і провадедення розрахунків за ці послуги.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до Календарного штемпеля станції відправлення графа 56 залізничої накладної №40081853 (залізничний вагон №58068644) (а.с. 21) та №40081853 (залізничний вагон №52283389)(а.с.22) зі станції Паромна-експорт (Рибний порт) Одеської залізниці 28.03.2019р. та 29.03.2019р., відповідно, на адресу позивача (станція призначення Нікополь Придніпровської залізниці) було направлено вантаж - ганську марганцеву карбонатну руду дрібної фракції (0-25мм) насипом. Склад М

Вагоном Перевізника, відповідно до пунтку 1.2 Договору про надання послуг, вагоном Перевізника є вантажний вагон, яким Перевізник володіє на підставі власності або іншій правовій підставі.

Вагоном Замовника є вантажний вагон, яким Замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі.

Належність вагонів визначена в графі 20 залізничних накладних, згідно яких вагон №58068644 визначено як «Власний вагон. Власник ООО «ЮРЕА І ЮЕЄЙ». Оператор ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТИК», вагон №52283389, відповідно, «Власний вагон. Власник ООО «РЕЙЛ ИНВЕСТМЕНТС» Оператор ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТИК».

Відповідно до пунтку 1.2 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004р. N 856, термін Оператор означає самостійний суб`єкт господарювання, який на підставі договорів із залізницею і вантажовідправниками бере участь у процесі перевезення вантажів з використанням власного рухомого складу або орендованого в іншого власника або яким він володіє на підставі сумісної діяльності, договору управління майном тощо.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням відсутності доказів на підтвердження факту укладання договору між ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТИК» та Позивачем щодо використання власних вагонів, колегія суддів доходить висновку, що вагони №58068644 та №52283389 є вагонами перевізника в розумінні пунтку 1.2 Договору про надання послуг, відповідні доводи апеляційної скарги Відповідача-1 відхиляються як такі, що не відповідаютьвстановленим обставинам справи.

В графах 1 залізничної накладної №40081853( вагон №58068644) та № 40117319 (вагон №52283389) відправником визначено ТОВ «Чорноморський рибний порт», а згідно граф 28 цих накладних вантаж у вагон завантажено відправником.

Відповідальними за розміщення та кріплення вантажу відповідно до граф 20 залізничних накладних є см.зам.нач.скл Чиковани Н.(вагон №58068644) та ст.заст.нач.скл. Остапюк (вагон №52283389).

З урахуванням вищевикладеного, колегія судів вважає встановленим, що завантаження вагонів здійснювало ТОВ «Чорноморський рибний порт», а відповідальними за розміщення та кріплення вантажу були особи, визначені у графі 20 залізничних накладних.

Згідно графи 51 календарним штемпелем прибуття вагонів №58068644 (залізнична накладна №40081853) та №52283389 (залізнична накладна №40117319) визначено 04.04.2019р.

Статтею 26 Закону України "Про залізничний транспорт" установлено, що обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до абзацу четвертого пунтку 129 Статуту залізниць України порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до пункту 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855) (далі Правила),при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 ( z0165-99 ) та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458).

Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

Як вбачається з Додатку 2 Правил, змістом Актом про технічних стан вагона (контейнера) Форми ГУ-106, передбачена можливість для підписів начальника вагонного депо (його заступника), начальника пункту технічного обслуговування, станції станції (його заступника), вантажного району, вагонного майстра, завідувача контейнерного відділення та сортувальної платформи. При цьому, пунтком 2 «Примітки» зазначено, що Акт підписують два працівники: вагонної служби і станції.

Відповідно до актів про технічний стан вагонів №8 від 04.04.2019р. (а.с.109) та №9 від 04.04.2019р. (а.с.110) встановлені наступні несправності вагонів:

- нещільне прилягання кришки 5-го люка до армованого листа хребтової балки, зазор довжиною 15см, шириною 3см (вагон №58068644)

- нещільне прилягання кришки 3-го люка до борта вагона, зазор довжиною 15-20см, шириною 1-1,5см (вагон №52283389)

Разом з тим, в актах №8 від 04.04.2019 та №9 від 04.04.2019 вказано, що вагони технічно справні. Вантажовідправник до завантаження зазори бачити міг, але жодних засобів по усуненню не здійснив.

З урахуванням вищевикладеного, акти про технічних стан вагонів №8 від 04.04.2019 та №9 від 04.04.2019 є належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Госпоадарського кодексу України доказами на підтвердження того, що під навантаження Відповідачу -2 вагони були подані Відповідачем -1 в технічно справному стані.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Виходячи із наведеного, відправник зобов`язаний визначити не технічний стан вагону, а його придатність у комерційному відношенні для перевезення конкретного вантажу у комерційному відношенні.

Необхідно врахувати, що статтею 32 Статуту передбачено обов`язок відправника підготувати вантаж; з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з урахуванням Технічних умов.

Пунктом 5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу встановлено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення.

У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення.

Детальніше це питання висвітлено у пункті 3.9 Рекомендацій президії Вищого госпо дарського суду України від 29.09.2008 N 04-5/225».

Підпунктом 2.3.7 пункту 2.3 договору про надання послуг до обов`язків перевізника віднесено надання вагонів у технічно справному стані для виконання вантажних операцій замовником.

Відповідно до підпункту 2.2.3 пункту 2.2 договору про надання послуг, з замовник має право відмовитись від прийняття вагонів у випадках, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності. Непридатність в комерційному та/або технічному відношенні оформляється одним з повідомлень форми ВУ-23М, та/або актами форми ГУ-23, оформленими згідно із Статутом залізниць та Правилами перевезень вантажів.

Таким чином складання акту загальної форми про непридатність вагону в комерційному відношенні мало відбутися з ініціативи Відповідача-2, в зв`язку із чим відповідні доводи апеляційної скарги щодо обов`язків Відповідача-1 по складанню повідомлень форми ВУ-23М, та/або актів форми ГУ-23 відхиляються, як такі, що суперечать умовам договору.

Статтею 917 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник зобов`язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором. Відправник вантажу має право відмовитися від наданого транспортного засобу, якщо він є непридатним для перевезення цього вантажу.

Відповідно до пункту 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач-2 не відмовився від прийняття вагонів, які були подані під завантаження, про що свідчить відсутність відповідних актів форми ГУ-23а або повідомлень форми ВУ-23М.

Таким чином, оскільки вантаж у вагон був завантажений саме ТОВ «Чорноморський рибний порт», саме він був зобов`язаний визначити придатність рухомого складу для перевезення вантажу у комерційному відношенні.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

На станції Нікополь Придніпровської залізниці за участю представників залізниці та вантажоодержувача були складені комерційний акт №466001/117 від 05.04.2019 про фіксування нестачі вантажу у вагоні №58068644 (залізнична накладна №40081853) (а.с. 20) та комерційний акт №466001/118 від 05.04.2019 про фіксування нестачі вантажу у вагоні №52283389 (залізнична накладна №40117319) (а.с. 19).

В розділі І. «Опис пошкодження» комерційного акту №466001/117 від 05.04.2019зазначено наступне:

«На підставі акту загальної форми № 1127 та акту про технічний стан вагону № 8 станції Нікополь, при комесійному зважуванні, на 100т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-2018. Виявлено менше проти документа на 2450кг руди марганцевої, яка у вагоні вміститися могла. По документу рівень навантаження не вказаний, вантаж маркований.

У розділі Д. «Опис виявленного із зазначенням кількості нестачі або надлишку» зазначено наступне:

«У дійсності навантаження згідно акту загальної форми №1127 станції Нікополь нижче бортів 100-120см, розрівняне, вантаж маркований, крім наявного лійкоподібного поглиблення над 5люком діаметром 150см на всю вишину навантаження. Нещільне прилягання кришки 5-го люка до армованого листа хребтової балки, зазор довжиною 15см, шириною 3см. Вагон бездверний, люка були закриті, на момент прибуття течі та слідів течі не було, зазор ущільнений власним вантажем. Згідно акту про технічний стан №8 станції Нікополь, вагон технічно справний. Комесійне зважування, з зупинкою, з зупинкою без роз`єднання, проводили прийомоздавальник Косенко, представник одержувача Бохан, заст. ДС Гулега. Зважування проводилося двічі, нестача вантажу не підтвердиласяю за штатним розкладом начальник вантажного району не передбачен» (а.с. 20).

В розділі І. «Опис пошкодження» комерційного акту №466001/118 від 05.04.2019р. зазначено наступне:

«На підставі акту загальної форми № 1129 та акту про технічний стан вагону №9 станції Нікополь, при комесійному зважуванні, на 100т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-2018. Виявлено менше проти документа на 2000кг руди марганцевої, яка у вагоні вміститися могла. По документу рівень навантаження не вказаний, вантаж маркований.

В розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» міститься наступна інформація:

«У дійсності навантаження згідно акту загальної форми №1129 станції Нікополь нижче бортів 100-120см, розрівняне, вантаж маркований, крім наявного лійкоподібного поглиблення над 3 люком діаметром 150см, глибиною 80 см. Нещільне прилягання кришки 3-го люка до борта вагона, зазор довжиною 15-20 см, шириною 1-1,5 см. Вагон бездверний, люка були закриті, на момент прибуття течі та слідів течі не було, зазор ущільнений власним вантажем. Згідно акту про технічний стан №9 станції Нікополь, вагон технічно справний. Комесійне зважування, з зупинкою, з зупинкою без роз`єднання, проводили прийомоздавальник Косенко, представник одержувача Бохан, заст. ДС Гулега. Зважування проводилося двічі, нестача вантажу не підтвердиласяю за штатним розкладом начальник вантажного району не передбачен» (а.с. 19).

Відповідно до частин 1,2 статті 1166 Господарського процесуального кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що втрата вантажу відбулося через нещільне прилягання кришки 5-го люка до армованого листа хребтової балки у вагоні №58068644 та нещільне прилягання кришки 3-го люка до борта вагона у вагоні №52283389.

Той факт, що на шляху прямування вагону відбулася теча вантажу, свідчить про те, що відповідач -2 перед навантаженням не вжив необхідних заходів щодо запобігання просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Оскільки незбереження вантажу є наслідком комерційної несправності вагона, відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон. Відповідно, вина Відповідача-2 у заподіянні збитків визнається колегією суддів доведеною.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Враховуючи вище встановлені фактичні обставини справи,колегія суддів доходить до висновку про відсутність вини Відповідача -1 у заподіянні збитків позивачу.

Висновок суду першої інстанції в частині того, що Відповідач-1, маючи право на перевірку вантажу, прийняв до перевезення вагон, не пересвідчившись у придатності вагону у комерційному відношені, чим допустив утрату вантажу під час перевезення визнаються колегією суддів такими, що прийнято в зв`язку з неправильним тлумаченням закону.

Доводи апеляційної скарги Відповідача-2 в частині того, що до нананих позивачем залізничних накладних (написи в графі 49 «відмітки залізниці» залізничних накладних на паперових носіях) невідомою особою внесено зміни без використання засобів електронного документообороту відхиляються з огляду на наступне:

Пунктом 8 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (із змінами та доповненнями) (далі Правила видачі вантажу), встановлено, що після проведення розрахунків за перевезення вантажу, оформленого накладною у паперовому вигляді, накладна видається одержувачу під розписку в примірнику накладної, що залишається у залізниці. Оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 18.06.2011) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 5.1 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що за наявності в договорі між залізницею і вантажоодержувачем положень про електронний обмін документами на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладенням ЕЦП), одержувачу надається накладна в електронному вигляді у порядку, визначеному договором. За відсутності таких положень у договорі одержувачу видається накладна у паперовому вигляді, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем стації призначення.

Відповідно до додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів графа 49 «відмітки залізниці» заповнюється перевізником та призначена для внесення відомостей про повідомлення одержувача про прибуття вантажу. За необхідності вказуються: охорона залізниці, якщо вантаж підлягає обов`язковій охороні залізницею; відмітки про результати перевірки вантажу під час видачі, складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки; відомості про переадресування вантажу, зміну одержувача тощо.

Пунктом 31 Правил видачі вантажів передбачено, що про видачу вантажу станція на вимогу одержувача зобов`язана зробити в накладній відмітку такого змісту: у разі оформлення наслідків перевірки вантажу комерційним актом - зазначається про що складено акт, номер та дата його складання.

В залізничній накладній №40081853 в графі 49 зроблено наступний запис « 5/04-19 к/а 466001/117 в 58068644 - 2450»

В залізничній накладній №40117319) в графі 49 зроблено наступний запис « 5/04-19 к/а 466001/118 в 52283389- 2000»

Зміст зазначених записів, відповідає змісту комерційних актів №466001/117 від 05.04.2019 та №466001/118 від 05.04.2019, в зв`язку із чим, такі дописи визнаються колегією судів такими, що здійснено у відповідності до приписів пукту 31 Правил видачі вантажів.

Висновки суду першої інстанції про те, що залізничні накладні №40081853, №40117319 в графі 49 містять інформацію про номер та дату комерційного акту, вагу відсутнього вантажу, засвідчені підписом представника залізниці (станції призначення) є такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Належність Позивачеві вантажу, який перевозився у залізничних вагонах №58068644 та №52283389 підтверджується даними, які містяться в контракті купівлі-продажу №280119РN від 28.01.2019 (а.с. 23-25), Додатку 1 від 28.01.2019 до контракту (ас. 26), інвойсі №280119PN-AT-FIN від 13.03.2019 (а.с. 27), платіжних дорученнях в іноземній валюті №1094 від 18.04.2019, №1101 від 22.04.2019, №1113 від 25.04.2019, №1123 від 10.05.2019, №1133 від 20.05.2019, №1144 від 23.05.2019 (а.с. 28-33).

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Розрахунок вартості нестачі вантажу у розмірі 8175,42 грн відбувся на умовах Контракту постачальника за курсом долару США на дату Інвойса, з урахуванням ваги вантажу, визначенного комерційними актами №№466001/117 та №466001/118 від 05.04.2019р.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд встановивши, Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву не вказав, з якими саме документами через відсутність перекладу на українську мову він не зміг ознайомитись; додані до позову копії контракту купівлі-продажу №280119PN від 28.01.2019 разом з додатком №1 до цього договору та інвойсом №280119PN-AT-FIN від 13.03.2019 складені на російській та англійській мовах та містять інформацію доступну для розуміння; офіційний сайт Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» www.imrp.com.ua пропонує інформацію для відвідувачів саме на російській та англійських мовах, правомірно відхилив доводи Відповідача 2 щодо неможливості належним чином ознайомитись з наданими документами через відсутність їх перекладу на українську мову.

Доводи апеляційної скарги Відповідача-2 в частині ненадання місцевим господарським судом часу на складання відповіді на відзив відхиляються як такі, що не впливають на загальні висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності вини Відповідача-2.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу Україин, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

2.Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки, місцевим господарським судом під час розгляду справи було неправильно застосовано норми матеріального права в частині визначення наявності вини відповідача -1 у втраті вантажу , рішення суду першої інстанції суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь шкоди, завданої недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1051грн підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволені позовних вимог. Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно , підлагає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в прохальній частині позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача лише 4 087,71 грн рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20 в частині задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» і стягнення з Відповідача-2 на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» шкоди, завданої недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1051грн підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт», відповідно, без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору 3 153,00 грн. (а.с. 146) за подання апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» покладаються на Відповідача -2.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у сумі 3 153,00 грн. (а.с. 166) покладаються на Акціонерне товариства «Нікопольський завод феросплавів»

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 у справі №904/1916/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь шкоди, завданої недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1051грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» м. Чорноморськ, с. Бурлача балка (68094, Одеська область, м.Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центарльна, 1) на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310) шкоду, завдану недостачею, в розмірі 4087грн.71коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051грн.

В задоволені решти частини позовних вимог відмовити.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видачу наказів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» 3 153,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Відповідачем -1 .

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Відповідачем-2 у сумі 3 153,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» м. Чорноморськ, с. Бурлача балка (68094, Одеська область, м.Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центарльна, 1)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Чус