номер провадження справи 18/91/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 справа № 908/1570/20

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом приватного акціонерного товариства Розівський елеватор (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122)

до відповідача-1 Приазовської державної нотаріальної контори (70400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Пушкіна, 5)

до відповідача-2 Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800)

про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном

господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: Савенко О.О., довіреність № 1904 від 11.12.2019

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

Приватним акціонерним товариством Розівський елеватор заявлено до Господарського суду Запорізької області позов до Приазовської державної нотаріальної контори про:

1) визнання таким, що припинилося обтяження права застави нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150 за Договором застави номер 335 виданий 21.05.2003 видавник Приазовська районна державна нотаріальна контора (номер запису обтяження 6635340);

2) зобов`язання Приазовської державної нотаріальної контори (ідентифікаційний код 02884256) провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію зняття заборони відчуження нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. ВАТ «Розівський елеватор» на підставі укладеного з ВАТ «Могилевське хлібоприймальне підприємство» договору купівлі-продажу № ИП-01 від 05.12.2003 набуто право власності на нерухоме майно: господарські будівлі, споруди, виробничі приміщення, розташовані за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150. Посилаючись на ч. 4 ст. 75 ГПК України та висновки постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 у справі № 804/4887/14, позивач вважає, що набуття ним права власності на наведене майно не потребує додаткового доведення. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209115510 від 15.05.2020 з`ясувалось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис про обтяження нерухомого майно (номер запису 6635340). Підстава виникнення обтяження договір застави № 335, виданий 21.05.2003, видавник Приазовська нотаріальна контора, суб`єкт обтяження ТОВ «Приморець». Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Приморець» припинено шляхом ліквідації 22.08.2007. За доводам позивача, вказаний запис про обтяження перешкоджає ПрАТ «Розівський елеватор» розпоряджатися своїм нерухомим майном. За зверненням 26.05.2020 до Приазовської державної нотаріальної контори про проведення реєстрації зняття заборони на вказане майно позивачем відповіді не отримано. Посилаючись на приписи статей 16, 391, 593, 609 ЦК України, ст. 28 Закону України Про Заставу, ст. 74 Закону України Про нотаріат, позивач просив позов задовольнити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 справу № 908/1570/20 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі №908/1570/20, присвоєно справі номер провадження 18/91/20, підготовче засідання призначено на 29.07.2020. Ухвалою від 22.07.2020, у зв`язку з перебуванням судді Левкут В.В. з 27.07.2020 по 31.07.2020 у відпустці, підготовче засідання призначено на 11.08.2020.

Ухвалою суду від 30.06.2020 витребувано у Запорізького обласного нотаріального архіву Договір застави номер 335 виданий 21.05.2003 (видавник Приазовська районна державна нотаріальна контора) та інші документи.

На виконання ухвали від 30.06.2020 від Запорізького обласного державного нотаріального архіву 09.07.2020 надійшов лист вих. № 1348/01-21 від 06.07.2020 Про відсутність витребуваних документів; повідомлено, що Приазовською державною нотаріальною конторою на зберігання до державного нотаріального архіву передані документи за період 1963-2008 роки; справа Договори про заставу майна та документи, на підставі яких вони посвідчувались за 21.05.2003 в Опис № 1 справ тривалого (понад 10 років) зберігання Приазовської державної нотаріальної контори за період з 1963 по 2008 роки не внесена та на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передана. В Опис № 1 справ тривалого (понад 10 років) зберігання Приазовської державної нотаріальної контори за період з 1963 по 2008 роки прописана справа № 92 Реєстри для реєстрації нотаріальних дій Приазовської державної нотаріальної контори за період з 16.01.2003 по 27.09.2003. В зазначеній справі на стор. 55 від 21.05.2003 за реєстровим № 335 прописано посвідчення Договору застави майнового комплексу Ботієвського хлібоприймального підприємства. Стороною за договором є ЗАТ к/бПриватбанк в особі ОСОБА_1 та Тарасов Юрій Валентинович, який діє як директор ТОВ Приморець. Отже, Запорізький обласний державний нотаріальний архів не має можливості надати затребуваний документ у зв`язку з відсутністю його у справах Приазовської державної нотаріальної контори, переданих на зберігання до державного нотаріального архіву.

Ухвалою від 11.08.2020 заяву приватного акціонерного товариства Розівський елеватор про залучення у справі співвідповідача (відповідача 2) задоволено, залучено до участі у справі співвідповідача (відповідача 2) акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк; Приазовську державну нотаріальну контору ухвалено вважати відповідачем-1, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 30.09.2020.

Ухвалою суду від 19.08.2020 витребувано від Дніпропетровського окружного адміністративного суду копію договору купівлі-продажу № ИП-01 від 05.12.2003 з усіма додатками, укладеного ВАТ Розівський елеватор та ВАТ Могилівське хлібоприймальне підприємство, та інші документи, які мають ідентифікуючі ознаки продавця нерухомого майна за договором (ВАТ Могилівське хлібоприймальне підприємство) його адресу, ідентифікаційний код, тощо, які містяться в матеріалах справи № 804/4887/14.

На виконання ухвали від 19.08.2020 від Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14.09.2020 електронною поштою та 18.09.2020 поштою надійшов лист вих. № 03/37603/20 від 11.09.2020, згідно якого надано копію договору купівлі-продажу № ИП-01 від 05.12.2003 з усіма додатками.

Ухвалою від 30.09.2020 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 04.11.2020.

Присутній у судовому засіданні 04.11.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Крім того позивачем 04.11.2020 надано суду заяву, в якій позивач заявив про намір подати заяву щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом справи.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідач-1 відзиву на позов не надав, у наданій суду 10.07.2020 заяві зазначив, що проти позову він не заперечує. Також від відповідача-1 10.09.2020 надійшла заява про розгляд справи за відсутності Приазовської державної нотаріальної контори.

Від відповідача-2 01.09.2020 надійшла заява в порядку ст. 42 ГПК України, в якій відповідач-2 зазначив, що у нього відсутня необхідність у наданні відзиву, бо у АТ КБ Приватбанк відсутні будь-які заперечення на позов, у зв`язку з тим, що ані позивач, ані ТОВ Приморець не мають перед банком станом на 01.09.2020 жодних кредитних чи інших грошових зобов`язань; щодо надання ідентифікуючої інформації про ТОВ Приморець, а також договору застави № 335 від 21.05.2003, зазначив, що такої інформації не збереглося у відповідача-2, надав лише нечинні картки зі зразками підписів та відбитка печатки.

В наданій суду 03.11.2020 заяві відповідач-2 просив суд розгляд справи провести без участі його представника.

Представник позивача проти розгляду справи за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2 не заперечив.

Заяви відповідача-1 та відповідача-2 про розгляд справи за відсутності їх представників судом задоволені.

У судовому засіданні 04.11.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) доповнено розділ Х Прикінцеві положення ГПК України пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи по суті продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом COVID-19 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася (востаннє по 31.12.2020) та наразі не припинена.

Приймаючи до уваги наведене, судом продовжено процесуальні строки в межах строку дії карантину для надання можливості реалізації процесуальних прав учасникам справи.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину та протягом 20-денного строку з дня набрання чинності Законом України №731-ІХ звернень щодо необхідності реалізації своїх прав від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд дійшов висновку про прийняття рішення у справі у судовому засіданні 04.11.2020 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю в судовому засіданні представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством «Розівський елеватор» (Покупцем) та відкритим акціонерним товариством «Могилевське хлібоприймальне підприємство» (Продавець) 05.12.2003 укладений договір купівлі-продажу № ИП-01 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець передав у власність Покупця належні йому:

- господарські будівлі, споруди, виробничі приміщення (надалі нерухому майно), згідно з описом майна (додаток № 1) (п. 1.1.1);

- транспортні засоби (надалі майно), згідно з описом майна (додаток № 2) (п. 1.1.2);

- інше майно згідно з описом майна (додаток № 3) (п. 1.1.3).

За визначенням п. 1.2 Договору, нерухоме майно, що передається, знаходиться за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150.

Згідно акта прийму-передачі від 05.12.2003 відбулась передача нерухомого майна.

У зв`язку з необхідністю приведення діяльності у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства", відкрите акціонерне товариство «Розівський елеватор» змінило назву на публічне акціонерне товариство «Розівський елеватор» (рішення загальних зборів акціонерів Протокол №1/2010 від 06.12.2010).

Обставини набуття ПАТ «Розівський елеватор» права власності на обумовлене Договором нерухоме майно стали предметом дослідження Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/4887/14 за позовом ПАТ «Розівський елеватор» про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сіволіна М.Ю. № 7727091 від 08 листопада 2013 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов`язання провести державну реєстрацію права власності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 у справі № 804/4887/11 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сіволіна М.Ю. № 7727091 від 08.11.2013 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; в іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому судом встановлено, що договір від 05.02.2003 року № ИП-01 (розділ реквізити Сторін) містить код ЄДРПОУ покупця - відкритого акціонерного товариства "Розівський елеватор", що є цілком достатнім для ідентифікації правонабувача.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № .08.2014 проведено державну реєстрацію прав власності ПАТ «Розівський елеватор» (код ЄДРПО 00954337) на нерухоме майно: господарські будівлі, споруди та виробничі приміщення за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209115510 від 15.05.2020 вбачається про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майно (номер запису 6635340); підстава виникнення обтяження договір застави № 335, виданий 21.05.2003, видавник Приазовська нотаріальна контора, суб`єкт обтяження ТОВ «Приморець».

Відсутність відповіді Приазовської державної нотаріальної контори на звернення позивача щодо проведення реєстрації зняття заборони на належне йому майно та перешкоджання вказаної заборони розпоряджатися своїм майном стала підставою для звернення з даним позовом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст.13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суду слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Реалізуючи своє право на судовий захист позивач звернувся із позовом за захистом свого права власності шляхом визнання таким, що припинилося обтяження на належне йому майно та зобов`язання провести реєстрацію зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України майнові права суб`єктів господарювання виникають, зокрема, внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом.

Зі змісту ст. 41 Конституції України слідує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами свої інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності. Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав, є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також, територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб; право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої, є нерухоме майно та інші обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 у справі № 804/4887/11 встановлено факт набуття ВАТ «Розівський елеватор» (попередня назва позивача) права власності на спірне нерухоме майно на підставі договору від 05.02.2003 № ИП-01, тому зазначене не потребує додаткового доведення.

Державну реєстрацію прав власності ПАТ «Розівський елеватор» на нерухоме майно: господарські будівлі, споруди та виробничі приміщення за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150, у відповідно до чинного законодавства проведено 11.08.2014.

Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209115510 від 15.05.2020, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існує запис про обтяження нерухомого майна (номер запису 6635340); підстава виникнення обтяження договір застави № 335, виданий 21.05.2003, видавник Приазовська нотаріальна контора, суб`єкт обтяження ТОВ «Приморець».

З відповіді Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 06.07.2020 вбачається про існування посвідчення Приазовською державною нотаріально конторою Договору застави майнового комплексу Ботієвського хлібоприймального підприємства, сторонами якого є ЗАТ к/б Приватбанк в особі ОСОБА_1 та Тарасов Юрій Валентинович, який діє як директор ТОВ Приморець.

Згідно наданих АТ КБ «Приватбанк» пояснень у відповідача-2 відсутні будь-які заперечення на позов у зв`язку з тим, що ані позивач, ані ТОВ «Приморець» не мають перед банком станом на 01.09.2020 жодних кредитних чи інших грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу ТОВ «Приморець» припинено шляхом ліквідації 22.08.2007, відомості щодо правонаступників відсутні.

Таким чином, підстави для збереження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна згідно договору застави № 335 від 21.05.2003 відсутні.

Статтею 73 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження, зокрема: при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, статтею 75 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи відсутність підстав для збереження обтяження у Державному реєстрі на належне позивачу майно та ухилення нотаріуса від зняття заборони на звернення позивача, судом встановлено факт порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зважаючи на заяву відповідача-1 та пояснення відповідача-2, згідно з якими позовні вимоги ними не оспорюються, а також відсутність у суду сумнівів щодо достовірності обставин справи, суд дійшов висновку, що визнані учасниками справи обставини, не потребують додаткового доведення.

На підставі викладеного, суд визнав позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів порівну.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати таким, що припинилося обтяження права застави нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, буд. 150 за Договором застави номер 335 виданий 21.05.2003 видавник Приазовська районна державна нотаріальна контора (номер запису обтяження 6635340).

3. Зобов`язати Приазовську державну нотаріальну контору (70400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Пушкіна, 5, ідентифікаційний код 02884256) провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію зняття заборони відчуження нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Строганівка, вул. Балановського, 150.

4. Стягнути з Приазовської державної нотаріальної контори (70400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Пушкіна, 5, ідентифікаційний код 02884256) на користь приватного акціонерного товариства Розівський елеватор (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122, ідентифікаційний код 00954337) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп. ) судового збору. Видати наказ.

5. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, ідентифікаційний код 14360570) на користь приватного акціонерного товариства Розівський елеватор (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122, ідентифікаційний код 00954337) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп. ) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 16.11.2020.

Суддя В.В. Левкут