ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2408/20

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом селянського (фермерського) господарства «Надія», с. Сущани Кагарлицького району Київської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик Зернопродукт», м. Кагарлик Київської області,

про стягнення 55 235,00 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

позивач селянське (фермерське) господарство «Надія», с. Сущани Кагарлицького району Київської області (далі СФГ «Надія»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 13.08.2020 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик Зернопродукт», м. Кагарлик Київської області (далі ТОВ «Кагарлик Зернопродукт»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 55 235,00 грн., з яких: 48 527,99 грн. основного боргу, 1 383,52 грн. пені, 323,49 грн. процентів річних, а також покласти витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. та витрати професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару відповідно до договору поставки соєвих бобів від 17.12.2019 № 27/КЗП. Позивач твердить, що поставив відповідачу товар на суму 58527,99 грн., за який відповідач розрахувався частково в сумі 10 000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача залишок боргу в сумі 48 527,99 грн., та за прострочення грошового зобов`язання 3% річних у сумі 323,49 грн. та пеню у сумі 1 383,52 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання) та встановлено строки для подання відзиву на позов та відповіді на відзив на позов.

29.09.2020 до господарського суду Київської області надійшла заява від 24.09.2020 про приєднання документів до матеріалів справи, в якій позивач просив суд приєднати до матеріалів справи документи, а саме: належним чином завірені копії видаткової накладної від 19.05.2020, товарно-транспортної накладної від 19.05.2020 № 2 та виписку по банківському рахунку СФГ «Надія».

Також, 29.09.2020 до господарського суду Київської області надійшла заява позивача від 24.09.2020, якою останній доводить до відома суду, що 23.09.2020 відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача суму основного боргу в розмірі 48 527,99 грн. без сплати штрафних санкцій (1 383,52 грн. пені та 323,49 процентів річних) та інших витрат понесених внаслідок звернення з позовною заявою (витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу).

08.10.2020 до господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача від 06.10.2020 № 461 про доручення документів до матеріалів справи, а саме копій платіжних документів на підтвердження сплати відповідачем коштів в сумі 48 527,00 грн.

08.10.2020 до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив від 06.10.2020 № 458 на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог щодо стягнення основного боргу, у зв`язку з її погашенням у розмірі 48 527,99 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.09.2020 № 273, 274, у зв`язку із чим просить суд закрити провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу та відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій та витрат на професійну правничу допомогу.

В прохальній частині відзиву відповідач також просить суд розглянути справу за правилами загального позовного провадження, оскільки на думку позивача характер спірних відносин та предмет докузування вимагають проведення судового засідання. Вказана заява не відповідає ст.ст. 247, 250 ГПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відтак, в ухвалі про відкриття провадження у справі №911/2408/20 суд встановив, що справа є малозначною та належить до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом із тим, відповідно до частин 2 та 4 ст. 147 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи:

1) про банкрутство;

2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій);

4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю);

7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна;

8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3 - 8 цієї частини.

Дійсно, згідно із частинами 2, 3 та 4 ст. 250 ГПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Разом із тим, в даному випадку справа є малозначною та в порядку частини 1 ст. 247 ГПК України підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження незалежно від наявності чи відсутності клопотань чи заперечень сторін.

Відповідно до частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Крім того, 08.10.2020 до господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача від 06.10.2020 № 460 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. За доводами представника відповідача витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн., які позивач намагається покласти на відповідача є неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин справи. Так, як зазначає представник відповідача, понесені судові витрати позивач підтверджує наданим актом приймання-передачі виконаних робіт за угодою про надання професійної правничої допомоги від 06.07.2020. Проте, до позовної заяви позивачем не надано ані копії укладеної угоди про надання професійної правничої допомоги від 06.07.2020, ані платіжних документів, підтверджуючих фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим неможливо встановити обумовлену вартість послуг та які саме послуги повинен був отримати позивач за вищевказаною угодою.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи за позовом СФГ «Надія» до ТОВ «Кагарлик Зернопродукт» про стягнення 55 235,00 грн., дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

17.12.2019 між СФГ «Надія» (постачальник) та ТОВ «Кагарлик Зернопродукт» (покупець) укладено договір поставки соєвих бобів № 27/КЗП, предметом якого є поставка соєвих бобів, насіння сої, призначених для кормових потреб (далі товар).

умови поставки товару: «DAP daelvered at place» за адресою: 09200, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Став`янка, 95 (пункт 2.2. Договору);

строк поставки: 2 (два) календарних дні з моменту замовлення покупця, якщо інше не визначено у самому замовленні покупцем (пункт 2.2. Договору);

кількість товару зазначається в рахунках-фактурах, яка визначається на підставі замовлення покупця, що направляється постачальнику засобами телефонного зв`язку та/або електронного зв`язку (пункт 2.3. Договору);

вартість товару визначається у рахунку-фактурі, що видається постачальником на кожну окрему партію товару (пункт 2.4. Договору);

порядок розрахунків: 80% від вартості товару протягом 7 робочих днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання від постачальника документів (пункт 2.7.1); 20% від вартості товару протягом 3 (трьох) робочих днів після того, як постачальник в строки, передбачені законодавством, засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в підпункті 2.7.1. Договору;

За порушення строків оплати передбачено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5% від загальної вартості простроченого товару (пункт 4.1).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 без подальшої пролонгації (пункт 5.1. Договору).

Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання вищевказаного Договору позивачем було поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 58 528,00 грн., про що свідчать залучені до матеріалів справи видаткова накладна від 19.05.2020 № 2/5 та товарно-транспортна накладна від 19.05.2020 № 2.

Відповідач доказів пред`явлення позивачу претензій та/або зауважень щодо кількості, якості та вартості товару суду не надав.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інший строк встановлений пунктом 2.7 Договору, відповідно до якого покупець здійснює оплату у розмірі 80% від вартості товару протягом семи робочих днів з моменту підписання видаткової накладної (2.7.1), 20% - протягом трьох робочих днів після надіслання постачальником покупцю податкової накладної, однак не раніше строку, встановленого пунктом 2.7.1.

Відповідач частково оплатив отриманий товар всього в сумі 10 000,00 грн. платіжним дорученням від 18.06.2020 № 327, що підтверджується випискою з банківського рахунку СФГ «Надія» за період з 01.05.2020 по 21.09.2020.

Крім того, після відкриття провадження відповідачем у справі сплачено грошові кошти за Договором в загальному розмірі 48 528,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.09.2020 № 273 на суму 36 822,40 грн. та від 22.09.2020 № 274 на суму 11 706,60 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на встановлені судом обставини оплати відповідачем за платіжними дорученнями від 22.09.2020 №№ 273, 274 основного боргу позивачу, провадження у справі № 911/2408/20 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 48 527,99 грн. належить закрити.

Позивач просить суд також стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену Договором пеню в сумі 1 383,52 грн. та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 323,49 грн. (загалом за період з 29.05.2020 по 13.08.2020).

Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 (п`яти) % від загальної вартості неоплаченого товару.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше Договором між сторонами не встановлено.

Здійснивши власний розрахунок належної до сплати пені по спірній накладній, за період з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобов`язання, не виходячи за межі заявленого позивачем періоду по 13.08.2020 включно, врахувавши, що пеня за спірною накладною не може перевищувати 5% боргу, суд встановив, що вірно розрахований розмір пені становить 1 137,64 грн., відтак вказану вимогу позивача слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України до розрахунку процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних за заявлений позивачем період по 13.08.2020 включно, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 273,50 грн., відтак вказану вимогу позивача слід задовольнити частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов селянського фермерського господарства «Надія» частково, закриває провадження у справі в частині вимог про стягнення 48527,99 грн. основного боргу; ухвалює рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик Зернопродукт» пені в сумі 1 137,64 грн. та 3% річних в сумі 273,50 грн.

З огляду на те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивачу звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та нести додаткові витрати по сплаті судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі 2102,00 грн. повністю.

Позивач також просить суд включити до судових витрат витрати на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн. та покласти їх на відповідача.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач посилається на укладену 06.07.2020 між СФГ «Надія» та адвокатським бюро «Збіглей та партнери» угоду про надання професійної правничої допомоги та надає суду копію акта від 27.07.2020 приймання-передачі виконаних робіт за угодою від 06.07.2020 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого Адвокатське бюро надає перелік виконаних робіт, а СФГ «Надія» такі роботи приймає, , а саме:

юридична консультація з приводу дослідження виконання сторонами укладеного договору поставки соєвих бобів від 17.12.2019 № 27/КЗП - 2 500,00 грн.;

підготовка проекту позовної заяви до господарського суду Київської області за позовом СФГ «Надія» до ТОВ «Кагарлик Зернопродукт» - 2 500,00 грн.

Разом з тим, угоди від 06.07.2020 про надання професійної правничої допомоги, укладеної між позивачем та адвокатським бюро «Збіглей та партнери», детального опису робіт, із зазначенням та обґрунтуванням часу, витраченого адвокатом на наді послуги, документів, які підтверджують право особи на зайняття адвокатською діяльністю, а також права адвоката представляти інтереси позивача в порядку частини 4 ст. 60 ГПК України позивачем не подано.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості дослідити факт укладення та зміст угоди між позивачем та Адвокатським бюро; встановити, чи відповідає зміст поданої копії Акту від 27.07.2020 умовам укладеної між позивачем та Адвокатським бюро угоди, та встановленому в угоді порядку визначення вартості послуг адвоката, порядку та обсягу їх надання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на викладене, витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені належними та достатніми доказами, у зв`язку з чим суд відмовляє у їх включенні до судових витрат по справі та відшкодуванні за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, пунктом 2 частини 1 ст. 231, ст.ст. 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 911/2408/20 за позовом селянського (фермерського) господарства «Надія» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик Зернопродукт» в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 48 527,99 грн.

2. Решту вимог селянського (фермерського) господарства «Надія» задовольнити частково.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик Зернопродукт» (09201, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Став`янка, буд. 95, )

на користь селянського (фермерського) господарства «Надія» (09240, Київська обл., Кагарлицький р-н, с. Сущани, вул. Трохименка, буд. 35, )

273,50 грн. (двісті сімдесят три гривні п`ятдесят копійок) 3% річних,

1 137,64 грн. (одна тисяча сто тридцять сім гривень шістдесят чотири копійки) пені,

2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволені решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2020.

Суддя О.В. Конюх