АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

18 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1965/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:

Арбітражний керуючий - Дарієнко В.Д. особисто;

від Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Лещенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг

на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014

по справі №916/1965/13

за заявою Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль

до Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Зірка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

22.07.2013 ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання ТОВ Нова Зірка банкрутом, оскільки останнє неспроможне сплатити заборгованість протягом трьох місяців після настання встановленого строку у сумі 12595155 грн. 64 коп.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 09.08.2013, крім іншого, порушено провадження у справі за заявою ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль про визнання банкрутом ТОВ Нова Зірка, визнано грошові вимоги ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль до ТОВ Нова Зірка; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено Чульського О.С.

Ухвалою попереднього засідання суду від 29.11.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ Нова Зірка.

Постановою Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 визнано банкрутом ТОВ Нова Зірка, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чульського О. С.

Не погодившись із даною постановою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Ренер Торг з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 у справі №916/1965/13.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є такою, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також законних прав та інтересів ТОВ «Ренер Торг».

Так, апелянт зазначає, що його не було залучено до участі у даній справі, однак оскаржувана постанова стосується його інтересів, оскільки між ТОВ «Ренер Торг» та ТОВ «Нова зірка» було укладено попередній договір купівлі-продажу приміщень № 6 від 19.02.2013 року. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Ренер Торг» здійснено попередню оплату половини вартості визначених у договорі приміщень. Згідно п. 10 договору, якщо з вини продавця ТОВ «Нова зірка» основний договір не буде укладено до 19.08.13 року і, відповідно, суму попередньої оплати не буде повернуто покупцеві, ТОВ «Ренер Торг» отримує право нарахувати на передані ТОВ «Нова зірка» кошти проценти, починаючи від 19.08.13 року та до дня фактичного повернення даних коштів. ТОВ «Ренер Торг» стверджує, що направило ТОВ «Нова зірка» проект основного договору, однак ТОВ «Нова зірка» всіляко ухилялося від укладення основного договору і відмовлялося повертати отримані від ТОВ «Ренер Торг» за договором кошти. Таким чином, як вважає апелянт, визнання боржника ТОВ «Нова зірка» банкрутом прямо впливає на інтереси ТОВ «Ренер Торг» як кредитора. Однак судом не було враховано даних обставин, не було залучено ТОВ «Ренер Торг» до участі у справі, та, відповідно, оскаржувана постанова була винесена без повідомлення ТОВ «Ренер Торг» про дату, час та місце судового засідання.

Також, посилаючись на приписи ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» апелянт зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 29 січня 2014 року розгляд справи відкладено на 12 лютого 2014 року. Із змісту вказаної узвали не вбачається про призначення судом підсумкового засідання на 12.02.2014.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що підсумкове засідання у справі №916/1965/13 на 12.02.2014 року не призначалося, а тому винесення судом першої інстанції постанови від 12.02.2014 року, якою, з поміж іншого, припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майном, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Зірка» банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута, прямо суперечить вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у складі колегії суддів головуючого судді Богатиря К.В., суддів Бєляновського В.В., Філінюка І.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 у справі №916/1965/13 та призначено справу до розгляду на 08.10.2020.

14.09.2020 судом апеляційної інстанції отримано клопотання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про закриття апеляційного провадження у справі №916/1965/13 апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник зазначає, що ТОВ Ренер Торг не є учасником справи про банкрутство, оскільки не зверталося з грошовими вимогами до боржника до прийняття оскаржуваної постанови, а також не є особою стосовно якої місцевим господарським судом вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, оскільки не доведено порушення його прав, а тому апелянт позбавлений права на оскарження судових рішень у даній справі.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1965/13 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Богатиря К.В., перебування суддів Філінюка І.Г., Бєляновського В.В. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 по справі №916/1965/13 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 по справі №916/1965/13 з призначеним розглядом на 08.10.2020 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Судове засідання призначене на 08.10.2020 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Аленіна О.Ю. та перебуванням судді-учасника справи Лавриненко Л.В. у відпустці.

Головуючи суддя Аленін О.Ю. з 05.10.2020 по 28.10.2020 був тимчасово непрацездатним. Суддя Лавриненко Л.В. з 26.10.2020 по 30.10.2020 перебувала у відпустці.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 по справі №916/1965/13 призначено на 18.11.2020.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1965/13 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Лавриненко Л.В. з 10.11.2020.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 по справі №916/1965/13, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 по справі №916/1965/13 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В.

У судовому засіданні від 18.11.2020 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. та представник Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили закрити апеляційне провадження.

Інші представники учасників справи, у тому числі й апелянта, у судове засідання не з`явилися, про причини нез`явлення суд не повідомили, хоча повідомлялись належним чином про час, дату та місце розгляду справи про що свідчать наявні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Так станом на час розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надійшло відомостей щодо отримання ТОВ Ренер Торг ухвали суду апеляційної інстанції про призначення справи до розгляду.

Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта рекомендоване повідомлення з штрих кодовим ідентифікатором 533 прийнято відділенням поштового зв`язку 05.11.2020, не вручено під час доставки 09.11.2020 та повернуто за зворотною адресою.

Ухвала про призначення справи до розгляду направлялась судом апеляційної інстанції за адресою ТОВ Ренер Торг, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також зазначена скаржником в апеляційній скарзі, а саме Україна, 03179, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІРПІНСЬКА, будинок 69А.

Будь-якої іншої адреси ТОВ Ренер Торг наявні матеріали справи не містять, а скаржником не вказано.

Відповідно до частин третьої, сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №924/449/18.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 02.11.2020 про призначення справи до розгляду було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 04.11.2020, а тому скаржник мав можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали та дізнатися про дату судового засідання.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989) відповідно до якої заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Відтак, ТОВ Ренер Торг не було позбавлено об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими процесуальними правами не скористалося.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №916/1965/13 за апеляційною скаргою ТОВ Ренер Торг підлягає закриттю, виходячи з наступного.

За змістом частин 1, 2 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 статті 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункт 3 пункту 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже частиною 1 статті 254 ГПК України встановлене загальне правило, за яким особі, яка не брала участь участі у справі, надано право подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або рішення містить судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу особливостей провадження у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників цієї справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, в хід процедури банкрутства.

У відповідності до приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитором є юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Положеннями ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства).

Таким чином, відповідно до наведених приписів, у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Так наявними матеріалами справи підтверджується, що постановою Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 визнано банкрутом ТОВ Нова Зірка, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чульського О. С.

Разом з цим наявні матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення ТОВ Ренер Торг з грошовим вимогами до боржника, з огляду на що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не розглядались вимоги ТОВ Ренер Торг та не вирішувалось питання про права, інтереси та (або) обов`язки останнього.

В обґрунтування свого права на звернення до суду з даною апеляційною скаргою скаржник зазначає, що постанова Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 порушує законні права та інтереси ТОВ Ренер Торг. До того ж, до участі у справі не було залучено особу, стосовно якої було прийнято оскаржувану постанову, а саме ТОВ Ренер Торг.

За твердженням апелянта, між ТОВ Ренер Торг та боржником було укладено попередній договір купівлі-продажу приміщень №6 від 19.02.2013 на виконання умов якого ТОВ Ренер Торг здійснило попередню оплату половини вартості приміщень. Однак, за твердженням ТОВ Ренер Торг, боржник ухиляється від укладення основного договору і відмовляється повертати отримані від ТОВ Ренер Торг за договором кошти. Таким чином, як вважає скаржник, визнання боржника банкрутом прямо вливає на інтереси ТОВ Ренер Торг. Однак, судом першої інстанції даних обставин під час прийняття оскаржуваної постанови не враховано, не залучено ТОВ Ренер Торг до участі у справі та розглянуто справу без повідомлення ТОВ Ренер Торг.

Статтею 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

За вимогами ч.ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За положеннями ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

ТОВ Ренер Торг не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між ним та боржником попереднього договору купівлі-продажу приміщень №6 від 19.02.2013 та доказів перерахування грошових коштів боржнику на виконання умов даного договору.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ Ренер Торг статусу кредитора у справі не набула та не є учасником справи про банкрутство ТОВ Нова Зірка, оскільки не зверталося з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку.

При цьому слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Скаржником в свою чергу при зверненні з апеляційною скаргою також не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про права та обов`язки останнього.

У відповідності до приписів ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у справі №916/1965/13 за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю Ренер Торг на постанову Господарського суду Одеської області від 916/1965/13 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Датою складання даної ухвали є 19.11.2020.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Мишкіна М.А.

Суддя Таран С.В.