ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. Справа№ 910/1592/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Дяченко В.С. ( довір. №822/15/1 від 24.12.19);

Вигівська О.Ю. ( довір. №8226/15/1 від 24.12.19);

від відповідача: Шутов О.О. (довір. Від 28.09.20);

від третьої особи 1: Гузієнко Я.Я. ( довір. №18-0011/55544 від 02.10.2020);

від третьої особи 2: не з`явився;

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Державної іпотечної установи

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020

у справі № 910/1592/20 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Державної іпотечної установи

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Національний банк України

2.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про припинення зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі №910/1592/20 позовні вимоги задоволено частково. Визнано припиненим зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати частини відсоткового доходу за дванадцятий відсотковий період в розмірі 15 328 899,64грн. за облігаціями серій "В3", "С3" згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Державної іпотечної установи судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- оскільки станом на дату завершення періоду виплати відсоткового доходу за дванадцятий період у власності Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишилось іменних відсоткових облігацій підприємства серії "B3" (UA) в кількості 536 та "С3" в кількості 2700, наявними є підстави для вирішення питання щодо припинення зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати частини відсоткового доходу за дванадцятий відсотковий період в розмірі 15 328 899,64грн., що розрахований саме за належними відповідачу на праві власності станом на 24.12.2019р. облігаціями серій "В3", "С3" згідно проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- Господарський суд міста Києва під час вирішення справи мав керуватись положеннями частини другої ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме в редакції Закону України №590-IX від 13.05.2020 у відповідності з якими забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку,зарахування на вимогу однієї із сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Кропивна Л.В., Поляк ОР.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020, справу № 910/1592/20 призначено до розгляду на 27.10.2020.

Від третьої особи 2 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (10.09.2020) надійшли письмові пояснення у справі, в яких третя особа 2 зазначає про те, що:

- оскільки облігації серій «ВЗ», «СЗ» емітовані Державною іпотечною установою, виявлені та включені до складу ліквідаційної маси АТ «Дельта Банк», що унеможливлює проведення спірного зарахування зустрічних однорічних вимог та суперечить приписам Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2 та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже призведе до зменшення ліквідаційної маси відповідача;

- відповідно до абз.4 п.8 ч.2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зарахування можливе лише за умови, що кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Від третьої особи 1 - Національного Банку України (21.09.2020) надійшли письмові пояснення, в яких третя особа 1 зазначає про те, що:

- на виконання Мирової угоди 21.11.2019 облігації вибули із власності відповідача та перераховані з рахунків відкритих для відповідача на рахунки Національного банку, яким став новим власником облігацій, а заборгованість відповідача перед Національним банком за кредитним договором погашена в повному обсяг за рахунок предмета застави - набутих облігацій;

- однак позивач просить суд припинити його зобов`язання з виплати купонного доходу за облігаціями серій «ВЗ», «СЗ» повністю, навіть за облігаціями, власником яких є Національний банк, хоча жодних підстав для припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та Національним банком не існує;

- з урахуванням переходу до Національного банку права власності на облігації, станом на 24.12.2019 у позивача виникло грошове зобов`язання не перед відповідачем з виплати відсоткового доходу за 12 відсотковий період за облігаціями на суму 44 830 873,36 грн., а перед Національним банком.

Від позивача (23.09.2020) надійшла відповідь на пояснення, в яких позивач зазначає про те, що:

- в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відсутня будь-яка норма, якою передбачено, що зарахування зустрічних вимог здійснюється тільки після початку задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредитора, до якого віднесені вимоги такого кредитора;

- 11.01.2016 рішенням Виконавчої дирекції Фонду затверджено реєстр вимог кредиторів. Внесення змін до акцептованого реєстру вимог кредиторів передбачено п.4.33 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2, відповідно до якого рішення про погодження проміжного ліквідаційного балансу неплатоспроможного банку, затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів приймаються виконавчою дирекцією Фонду;

- можливість проведення зарахування зустрічних вимог Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема п.8 ч.2 ст. 46, пов`язує з наявністю в договорі банківського рахунку загального положення про договірне списання і не конкретизує обставини такого списання, як то: списання коштів за емітованими цінними паперами чи інше.

Від позивача (23.09.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 в частині задоволених позовних вимог залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- позовні вимоги Державної іпотечної установи полягають у встановлені судом факту припинення зобов`язань за цінними паперами, що відбувся 24.12.2019 на підставі заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог;

- Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13.05.2020 №590-IX набрав чинності 23.05.2020, юридичний факт, що є предметом позову Державної іпотечної установи, виник 24.12.2019 (подача заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог) і регулюються нормами права, що були чинними на момент його виникнення.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- на момент настання строку виплати відсоткового доходу за облігаціями серії «ВЗ» і «СЗ» діяла ухвала Верховного Суду від 04.12.2019, якою було зупинено виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі №910/6514/17 до закінчення її перегляду в касаційному порядку;

- станом на 21.11.2019 на рахунок Національного банку України в цінних паперах вже було зараховано 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA/. Остаточне рішення у справі №910/6514/17 було прийнято Верховним Судом 15.01.2020;

- таким чином на момент настання дати виплати відсоткового доходу за одинадцятий відсотковий період для облігацій серії «ВЗ», «СЗ», виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі №910/6514/17 було зупинено до закінчення касаційного розгляду справи, отже зобов`язання Державної іпотечної установи, що виникли в момент зупинення виконання судового рішення, суперечать вимогам ст. 326 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Кропивна Л.В., Поляк ОР.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020, справу №910/1592/20 призначено до розгляду на 27.10.2020. Об`єднано апеляційні скарги Державної іпотечної установи та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/1592/20 в одне апеляційне провадження.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020, у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці 27.10.2020 у справі № 910/1592/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2020 у справі № 910/1592/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Кропивна Л.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А. судді Кропивна Л.В., Андрієнко В.В. прийнято до свого провадження апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Державної іпотечної установи на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/1592/20.

В судове засідання апеляційного господарського суду 27.10.2020 не з`явився представник третьої особи 2.

Враховуючи те, що третя особа 2 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представника третьої особи 2 не перешкоджає розгляду апеляційних скарг у справі по суті, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційних скарг у відсутності представника третьої особи 2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи 1, судовою колегією встановлено.

27.02.2013 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою (клієнт) укладено договір банківського рахунку №26/995-070, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з тарифами банку на банківські послуги.

26.12.2013 Правлінням Державної іпотечної установи було прийнято рішення про закрите (приватне) розміщення облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3".

У п. 4.2 Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року наведено параметри випуску облігацій, а саме:

- характеристика облігацій: серія "Z2" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "A3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "B3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "C3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "D3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням;

- кількість облігацій: 50 000 штук відсоткових іменних облігацій, у тому числі: серія "Z2" - 10 000 штук; серія "A3" - 10 000 штук; серія "B3" - 10 000 штук; серія "C3" - 10 000 штук; серія "D3" - 10 000 штук;

- номінальна вартість облігацій (серій "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3"): 100 000,00 грн.;

- загальна номінальна вартість випуску облігацій: 5000 000 000,00 грн., в тому числі: серія "Z2" - 1000 000 000,00 грн.; серія "A3" - 1000 000 000,00 грн.; серія "B3" - 1000 000 000,00 грн.; серія "C3" - 1000000 000,00 грн.; серія "D3" - 1000 000 000,00 грн.

Згідно 4.8 Проспекту емісії виплата відсоткового доходу здійснюється за рахунок коштів емітента в національній валюті депозитарною установою, з якою власник облігацій уклав договір про обслуговування рахунку у цінних паперах. Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника облігацій.

Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється з періодичністю один раз на півроку.

Виплата відсоткового доходу здійснюється на підставі реєстру власників, який складає Центральний депозитарій ПАТ "НДУ" на момент завершення операційного дня, що передує даті початку відповідної виплати (даті останньої виплати).

За змістом п. 4.8 Проспекту емісії, для дванадцятого відсоткового періоду емітент встановлює такі умови виплати відсоткового доходу:

- для облігацій серії "В3": для дванадцятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 24.12.2019, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн.;

- для облігацій серії "С3": для дев`ятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 24.12.2019, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає про те, що згідно реєстрів власників іменних цінних паперів станом на 21.12.2019р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" було власником цінних паперів, емітованих позивачем, а саме іменних відсоткових облігацій підприємства серії "B3" (UA) в кількості 10 000 загальною номінальною вартістю 1 000 000 000,00 грн. та "С3" в кількості 2 700 загальною номінальною вартістю 270 000 000,00 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, вказують на виникнення станом на 24.12.2019р. у Державної іпотечної установи грошового зобов`язання перед відповідачем з виплати відсоткового доходу за облігаціями серії "B3" та "С3" на загальну суму 60 159 773грн.

Одночасно, як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови №150 від 02.03.2015 Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". Тимчасову адміністрацію було введено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 (включно).

02.10.2015 на підставі постанови №664 від 02.10.2015 правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №05-3260387 від 01.04.2016р. Державну іпотечну установу було включено до сьомої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів; загальна акцептована сума кредиторських вимог Державної іпотечної установи становить 3 332 921 190,01 грн.

24.12.2019р. Державна іпотечна установа звернулась до відповідача з заявою №8224/15/1 від 24.12.2019р. про зарахування зустрічних однорідних вимог по сплаті відсоткового доходу за восьмий період за облігаціями серій "B3" , "C3" згідно Проспекту емісії в сумі 60 159 773 грн.

У відповідь листом №165 від 17.01.2020р. відповідач повідомив позивача про те, що Національним банком України було прийнято у власність облігації серії "В3" у кількості 9464 шт. в рахунок позачергового часткового погашення кредиторських вимог згідно мирової угоди, а отже, зарахування зустрічних однорідних вимог у заявленому розмірі не вбачається за можливе.

Відповідно до ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Отже вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємно зобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є ясність вимог, коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018р. по справі №910/6374/17.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає про те, що згідно реєстрів власників іменних цінних паперів станом на 21.12.2019р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" було власником цінних паперів, емітованих позивачем, а саме іменних відсоткових облігацій підприємства серії "B3" в кількості 10 000 загальною номінальною вартістю 1 000 000 000,00грн. та "С3" в кількості 2 700 загальною номінальною вартістю 270 000 00,00грн. Вказані обставини, на думку позивача, вказують на виникнення станом на 24.12.2019р. у Державної іпотечної установи грошового зобов`язання перед відповідачем з виплати відсоткового доходу за облігаціями серії "B3" та "С3" на загальну суму 60 159 773грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/6514/17 за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 42 від 12.09.2014 в розмірі 924 197 092,38грн. на предмет застави (цінні папери) за договором застави облігацій Державної іпотечної установи №42/ДІУ від 12.09.2014, а саме, облігацій Державної іпотечної установи, серії С3, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, у кількості 2 700 штук, з датою погашення - 15.12.2020 та облігацій Державної іпотечної установи, серії В3, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, у кількості 6 155 штук, з датою погашення - 18.11.2020, шляхом передачі у власність позивача предмета застави, а також з вимогами до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про зобов`язання направити Національному депозитарію України розпорядження про розблокування та переказу з рахунку в цінних паперах, який належить відповідачу - на рахунок позивача, відкритий у Національному депозитарії України цінних паперів, а саме, облігацій ДІУ, серії С3, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, у кількості 2 700 штук, з датою погашення - 15.12.2020 та вартістю у розмірі 281 765 059,95грн. без ПДВ та облігацій ДІУ, серії В3, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, у кількості 6 155 штук, з датою погашення - 18.11.2020 та вартістю у розмірі 642 342 693,60грн. без ПДВ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі №910/6514/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 затверджено мирову угоду від 01.10.2019, укладену між Національним банком України, Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк", рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 визнано нечинним, а провадження у справі №910/6514/17 закрито.

Згідно змісту п.п.5-7 мирової угоди, яку затверджено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019, між Акціонерним товариством "Дельта Банк" та Національним банком України досягнуто згоди щодо звернення стягнення на облігації з міжнародним ідентифікаційним номером UA, передані в заставу за договором застави, у кількості, необхідній для погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, а саме звернення стягнення на 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA (дата погашення 18.11.2020). Залишок облігацій Державної іпотечної установи з міжнародним ідентифікаційним номером UA, загальною кількістю 536 штук (дата погашення 18.11.2020) та з міжнародним ідентифікаційним номером UA, загальною кількістю 2700 штук (дата погашення 15.12.2020) підлягатимуть розблокуванню Національним банком на рахунку АТ "Дельта Банк". Національний банк: у термін до 06 грудня 2019 року з дня затвердження судом цієї Мирової угоди надсилає Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" розпорядження (повідомлення) на переказ облігацій, заблокованих, як забезпечення за кредитами рефінансування, зазначених у пункті 5, з рахунку в цінних паперах АТ "Дельта Банк", відкритий в депозитарній установі АБ "УКРГАЗБАНК", на рахунок в цінних паперах Національного банку, відкритий в депозитарній установі Національного банку.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020р. ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 була залишена без змін.

Одночасно, місцевим господарським судом враховано, що ухвалою від 04.12.2019р. Верховного Суду по справі №910/6514/17 зупинено виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі № 910/6514/17 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач зазначає про те, що оскільки станом на 21.11.2019 на рахунок Національного банку України в цінних паперах вже було зараховано 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA/, остаточне рішення у справі №910/6514/17 було прийнято Верховним Судом 15.01.2020, таким чином на момент настання дати виплати відсоткового доходу за одинадцятий відсотковий період для облігацій серії «ВЗ», «СЗ», виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі №910/6514/17 було зупинено до закінчення касаційного розгляду справи, отже зобов`язання Державної іпотечної установи, що виникли в момент зупинення виконання судового рішення суперечать вимогам ст. 326 ГПК України.

Такі доводи апеляційної скарги не можуть бути покладені в основу рішення, з огляду на те, що у даному випадку зупинення виконання ухвали суду апеляційної інстанції ніяким чином не впливає на перехід до Національного банку України права власності на 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA, а також враховуючи наступне.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що станом на 21.11.2019р. на рахунок Національного банку України в цінних паперах вже було зараховано 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA.

При цьому, фактично зарахування було здійснено після набрання ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019, законної сили, з урахуванням того, що згідно ч.2 ст.281 та ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

У даному випадку зупинення судом касаційної інстанції виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019р. не має своїм наслідком повернення вже виконаного за мировою угодою.

З урахуванням переходу до Національного банку України права власності на 9464 штук облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо безпідставності тверджень позивача про виникнення станом на 24.12.2019р. у Державної іпотечної установи грошового зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з виплати відсоткового доходу за 12 відсотковий період облігаціями серії "B3" та "С3" на загальну суму 60 159 773грн.

За приписами ст.194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Частиною 2 ст.7 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" передбачено, що облігація - цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником коштів, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов`язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом або рішенням про емісію цінних паперів (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом або рішенням про емісію цінних паперів (для державних облігацій України - умовами їх розміщення). Перехід права власності на облігації емітента до іншої особи не є підставою для звільнення емітента від виконання зобов`язань, що підтверджуються облігацією.

До особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером), крім випадків, установлених законом або правочином (ч.1 ст.4 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок").

Згідно 4.8 Проспекту емісії виплата відсоткового доходу здійснюється за рахунок коштів емітента в національній валюті депозитарною установою, з якою власник облігацій уклав договір про обслуговування рахунку у цінних паперах. Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника облігацій.

Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється з періодичністю один раз на півроку.

Виплата відсоткового доходу здійснюється на підставі реєстру власників, який складає Центральний депозитарій ПАТ "НДУ" на момент завершення операційного дня, що передує даті початку відповідної виплати (даті останньої виплати).

За змістом п. 4.8 Проспекту емісії, для дванадцятого відсоткового періоду емітент встановлює такі умови виплати відсоткового доходу:

- для облігацій серії "В3": для дванадцятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 24.12.2019, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн.;

- для облігацій серії "С3": для дев`ятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 24.12.2019, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн.

Тобто, з урахуванням переходу до Національного банку України права власності на 9464 облігацій Державної іпотечної установи (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA, суд дійшов висновку, що станом на 24.12.2019р. у Державної іпотечної установи виникло грошове зобов`язання не перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з виплати відсоткового доходу за 12 відсотковий період облігаціями серії "B3" та "С3" на суму 44 830 873,36 грн., а перед Національним банком України.

З огляду на викладені вище висновки, приймаючи до уваги, що станом на дату завершення періоду виплати відсоткового доходу за дванадцятий період у власності Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишилось іменних відсоткових облігацій підприємства серії "B3" (UA) в кількості 536 та "С3" в кількості 2 700, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вирішення питання щодо припинення зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати частини відсоткового доходу за дванадцятий відсотковий період в розмірі 15 328 899,64грн., що розрахований саме за належними відповідачу на праві власності станом на 24.12.2019р. облігаціями серій "В3", "С3" згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо неможливості здійснення зарахування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а також його ліквідаційної маси як такого, що суперечить статті 46 та статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки призведе до зменшення ліквідаційної маси, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов`язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов`язаними з банком особами.

Як свідчать матеріали справи, станом на момент звернення позивача до відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог позивач був кредитором банку за договором банківського рахунку №26/995-070 від 27.02.2013 (вимоги на суму 3 332 921 190,01 грн. акцептовані та включені до реєстру); грошові кошти спрямовувались на погашення зобов`язань позивача за емітованими ним борговими цінними паперами (облігаціями серії серій "B3" , "C3" згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року), на дату початку процедури виведення Фондом Банку з ринку кошти перебували на поточному рахунку позивача.

Також, умовами п.п.5.1-5.3 договору №26/995-070 від 27.02.2013р. передбачено доручення клієнтом банку здійснювати договірне списання та визначено порядок вчинення означених дій.

Доказів того, що Державна іпотечна установа є пов`язаною з банком особою матеріали справи не містять.

Одночасно, відповідачем факту існування перелічених у п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" умов, необхідних для зарахування зустрічних однорідних вимог, не спростовано.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що після початку процедури виведення банку з ринку відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та заяв Державної іпотечної установи від 29.10.2015 та 11.12.2015 було здійснено зустрічне зарахування однорідних вимог між АТ "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою, внаслідок якого припинено зобов`язання Державної іпотечної установи перед Банком щодо виплати відсоткового доходу за облігаціями серій "A3" , "B3" , "C3" згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року за третій та четвертий відсоткові періоди. Даний факт визнано Банком, про що повідомлено позивача листами №2416 від 25.11.2015 та №109 від 12.01.2016.

Твердження відповідача про те, що після затвердження ліквідаційної маси неплатоспроможного банку зарахування зустрічних однорідних вимог є неможливим, оскільки це суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенню про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 №2 є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на п. 4.14 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, за яким визначено дії Фонду або уповноваженої особи Фонду у разі виявлення майна, що не було включене до ліквідаційної маси або оприбутковане на баланс банку за результатами претензійно-позовної роботи, а саме: у разі виявлення майна, що не було включене до ліквідаційної маси або оприбутковане на баланс банку за результатами претензійно-позовної роботи, з метою забезпечення достовірності переліку майна банку, що входить до його ліквідаційної маси, Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень) може вносити зміни до ліквідаційної маси, але не частіше одного разу на квартал, такі зміни затверджуються виконавчою дирекцією Фонду, є необґрунтованими та такими, що не спростовують наявності підстав для припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку не містять заборони проведення зарахування зустрічних однорідних вимог (за умови дотримання вимог, встановлених п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") після затвердження ліквідаційної маси неплатоспроможного банку.

Аналогічних правових висновків щодо можливості зарахування зустрічних однорідних зобов`язань Державної іпотечної установи та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" дійшов Верховний Суд у постановах від 09.04.2019р. по справі №910/10418/18 та від 10.04.2019р. по справі №910/1340/18.

За таких обставин, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову Державної іпотечної установи до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині визнання припиненим зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати частини відсоткового доходу за дванадцятий відсотковий період в розмірі 15 328 899,64грн. за облігаціями серій "В3", "С3" згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі №910/1592/20 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/1592/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2020

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Кропивна

В.В.Андрієнко