ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/899/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в сумі 99 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До суду подано позов ПРАТ СК "Інгосстрах" до ПРАТ СК "Галицька" про відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в сумі 99 000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2020 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 21.10.2020 про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Надсилання ухвали підтверджується відтиском штампу вихідної кореспонденції на її звороті та сформованим списком розсилки.

Однак, вищезазначена ухвала повернулася від відповідача на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку "повернення за інших причин".

Разом з тим, суд вважає, що належним чином повідомив відповідача про розгляд даної справи.

Правом участі у судових засіданнях та правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористався. Жодних заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в ч. 9 ст. 165 ГПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

ПРАТ СК "Інгосстрах" та ПАТ "А-Банк" (далі - страхувальник) 09.11.2016 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АВН0СРS-16А9А73 (далі-договір). Термін дії договору з 10.11.2016 по 09.11.2017. Згідно з пп. 8 та 9 договір пролонгований на термін з 10.11.2017 по 09.11.2018.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався в разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми в порядку та на умовах, передбачених договором.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Subaru Outback р.н. НОМЕР_1 .

25.10.2018 на автодорозі Гадяч - Опішня відбулася дорожньо-транспортна пригода участю застрахованого автомобіля Subaru Outback р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Камаз р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 756/14590/18 винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля Камаз р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 .

У відповідності до звіту від 07.12.2018 № 1800325/11/18 розмір заподіяної шкоди автомобілю страхувальника (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу) складає 798 069,16 грн.

Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами договору на підставі страхового акту від 27.03.2019 № 54-9121469 складає 486 570,42 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачено на реквізити, надані страхувальником, в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2019 № JВКLJ3SО00А4YЕ.

Цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи ( ОСОБА_2 ) застрахована у відповідача ПРАТ СК "Галицька", поліс № АМ/3512120, що підтверджується копією витягу з ЦБД МТСБУ.

Досудове врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію (заяву) від 18.07.2019 № 18-07/02-02, щодо відшкодування шкоди в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування". Вказана претензія отримана відповідачем 24.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи не містять доказів сплати суми страхового відшкодування.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з такого.

При вирішенні даного спору суд враховує положення ст. 174 ГК України відповідно до якої господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування).

За договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується зі ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

Частиною 1 статті 355 ГК України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як визначено ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, до ПРАТ СК "Інгосстрах" перейшло право вимоги до ПРАТ СК "Галицька".

Вина особи, яка керувала транспортним засобом Камаз р.н. НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 756/14590/18 (пр. № 3/756/1409/19), яка набрала законної сили 21.10.2019.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала транспортним засобом Камаз р.н. НОМЕР_2 була застрахована у ПРАТ СК "Галицька" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3512120, що підтверджується відомостями з ЦБ МТСБУ.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПРАТ СК "Інгосстрах") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

В матеріалах справи наявний звіт від 07.12.2018 № 1800325/11/18, яким визначено ринкову вартість транспортного засобу Subaru Outback р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП 25.10.2018 та аварійний сертифікат від 19.03.2019 № 65/19-03, яким визначено вартість пошкодженого транспортного засобу Subaru Outback р.н. НОМЕР_1 після ДТП 25.10.2018.

Як встановлено судом, позивачем на підставі листа про виплату страхового відшкодування від 05.02.2019 № Е.АВ/32.0.0.0/3-5017, страхового акту від 27.03.2019 № 54-9121469 сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу в сумі 486 570,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2019 № JВКLJ3SО00А4YЕ.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування обраховано із врахуванням фізичного зносу.

Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АМ/3512120 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн, франшиза в розмірі 1 000,00 грн.

Суд зазначає, що реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/9396/17 від 13.03.2018).

В матеріалах справи наявне платіжне доручення про виплату страхового відшкодування в сумі 486 570,42 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачено на реквізити, надані страхувальником, в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2019 № JВКLJ3SО00А4YЕ.

Однак, виплата страхового відшкодування в сумі 486 570,42 грн перевищує розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, за полісом № АМ/3512120.

Отже, враховуючи визначені Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів правової відповідальності винної особи розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в сумі 99 000,00 грн (100 000,00 грн - 1 000,00 грн).

За правилами, встановленими ст. 129 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240-241 ГПК України

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в сумі 99 000,00 грн задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22; ідентифікаційний код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (79100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, 2; ідентифікаційний код 33248430) 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн 00 к. відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 к. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.11.2020.

Суддя М. А. Шіляк