УХВАЛА

23.11.2020Справа № 910/18154/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія"

про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна"

про визнання актів приймання виконаних робіт підписаними, стягнення коштів за виконані роботи,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" з такими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна":

1. Визнати Акт №1 приймання-передачі робіт за травень 2020 року до Договору підряду № 17.09.2018-МР від 26.09.2018 підписаним Сторонами Договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» на суму 9 634 097,55 грн, а роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» - виконаними належним чином.

2. Визнати Акт №1 приймання-передачі робіт за травень 2020 року до Додаткової угоди №1 Договору підряду № 17.09.2018-МР від 26.09.2018 підписаним Сторонами Договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» на суму 316 189,41 грн, а роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» - виконаними належним чином.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» вартість виконаних робіт за Договором підряду № 17.09.2018-МР від 26.09.20218 у розмірі 734 097,55 грн, вартість виконання додаткових робіт у розмірі 316 189,41 грн, 3% річних у розмірі 11 277,66 грн, штрафні санкції у розмірі 46 832,47 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна», будь-яким іншим особам, використовувати, передавати, розпоряджатися будь-яким чином, змонтоване Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» на виконання Договору підряду №17.09.2018-МР від 26.09.2018, обладнання та матеріали, внутрішніх мереж опалення та кондиціювання; насосної холодопостачання; системи вентиляції що знаходиться на об`єкті «нежитлові приміщення Корпусів №2 (літера «Г») та №3 (Літера «Д») по вул. Амурській, 6 у Голосіївському районі м. Києва» на загальну суму - 6 166 375,03 грн.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що обладнання та матеріали, придбане та змонтоване Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетична компанія» на виконання Договору підряду №17.09.2018-МР від 26.09.2018 знаходиться на об`єкті: «нежитлові приміщення Корпусів №2 (літера «Г») та №3 (Літера «Д») по вул. Амурській, 6 у Голосіївському районі м. Києва» на загальну суму - 6 166 375,03 гри.

П. 6.1 Договору підряду передбачено, що результатом виконання по Договору робіт є змонтовані системи опалення, вентиляції, насосної холодопостачання та кондиціювання Корпусів №2 (літера Г) та №3 (літера Д) по вул. Амурській, 6.

Останній раз Акт приймання виконаних робіт позивач надіслав відповідачу 12.05.2020, що отриманий відповідачем 14.05.2020.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник зазначає, що з моменту настання строку оплати за виконані роботи позивачеві минуло більше ніж півроку, в мировому порядку відповідач від виконання зобов`язань ухиляється, без зазначення причин не виконання зобов`язань за договором.

Відповідач своїх зобов`язань не виконав та продовжує ухилятися від їх виконання в добровільному порядку, запрошує до будівельного майданчика сторонні організації, які використовують змонтоване позивачем обладнання, намагаються його вмонтувати з метою збільшення витрат на відновлення, про що зазначається в розрахунках на проведення начебто робіт по усуненню недоліків, складених сторонньою організацією (такою, як ТОВ «Бєлвєст трейд»), що не має відношення до змонтованого обладнання.

Невжиття таких заходів забезпечення призведе до псування виконаних робіт позивачем, користування сторонніми організаціями результатом робіт позивача може повністю ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав позивача.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (ст. 137 ГПК України).

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд звертається до правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 922/2419/20.

Предметом спору у цій справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" про визнання підписаними актів, робіт - виконаними та стягнення коштів за виконані роботи за договором підряду № 17.09.2018-МР від 26.09.2018.

Так, вказаний позов вцілому спрямований на отримання від відповідача як замовника за договором підряду № 17.09.2018-МР від 26.09.2018 грошових кошів за виконані позивачем як підрядником роботи.

Отже, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а отже, застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, не пов`язано безпосередньо із предметом позову.

Суд зазначає, що заявлений позивачем захід забезпечення позову жодним чином не зможе забезпечити реальне виконання судового рішення у разі задоволення згаданого позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія".

Крім того, позивачем в будь-якому разі не подано до суду жодних доказів в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували дійсну імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Натомість, посилання позивача на ухилення боржника від виконання зобов`язання, яке є предметом розгляду переданого до суду спору, не може бути покладено в основу обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Отже, у зв`язку з необґрунтованістю, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" про забезпечення позову у справі № 910/18154/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 23.11.2020 та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко