ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Справа № 924/768/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 (суддя Гладюк Ю.В., повний текст рішення складено 04.01.2019 р.)

за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт"

про витребування земельних ділянок з незаконного володіння

за участю представників:

прокуратури - Прищепи О.М.,

позивача - не з`явився,

відповідача - Рачок Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 у задоволенні позовів заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування земельних ділянок із незаконного володіння - відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції, дійшов висновку про недоведеність вибуття спірних земельних ділянок з державної власності на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без спрямованості волі держави в особі уповноваженого органу на таке вибуття, у зв`язку із відсутністю можливості встановити, які саме накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підроблені, оскільки вирок у кримінальному провадженні щодо зловживання службовим становищем службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на даний час відсутній.

Місцевий господарський суд вважає, що наявні у справі матеріали кримінального провадження є лише доказами здійснення на даний час розслідування в рамках кримінального провадження, однак не містять в собі доказів завершення такого провадження з прийняттям відповідного судового рішення (яке і було б доказом вчинення злочину, шляхом підробки наказів). При цьому, суд відмічається, що лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 0-22-0.14-52/39/2-18 від 06.08.2020 р. не є доказом вчинення підробки, оскільки він складений органом, не компетентним на встановлення відповідного факту.

Крім того, господарський суд Хмельницької області зазначає, що прокурор при зверненні з цим позовом не надав належних доказів на підтвердження нездійснення, або неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Апелянт, зокрема, вказує, що суд безпідставно поставив у залежність можливість повернення позивачем як органом державної влади, що виконує повноваження власника, у державну власність незаконно відчужені земельні ділянки від результатів проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки предметом позову є витребування земельних ділянок, а не встановлення факту підробки наказів, які в дійсності не приймались.

Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про недоведеність прокурором підстав для звернення з даним позовом в інтересах ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Прокурор зазначає, що з вересня 2017 року вказаний орган не вживав жодних заходів щодо скасування реєстрації земель та подальшого їх витребування, які вибули з державної власності без достатньої правової підстави, помилково вважаючи, що не наділений повноваженнями пред`являти позови такої категорії.

Прокурор звертає увагу суду на те, що не повернення упродовж тривалого часу земель у державну власність, яка протиправно вибула без прийняття відповідних рішень, призводить до втрати контролю за землями державної власності та спричиняє збитки у вигляді ненадходження коштів від їх використання, а зволікання з пред`явленням позовів упродовж тривалого часу може призвести до спливу строків позовної давності та неможливості у подальшому поновлення порушених прав.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки кадастрові номера: :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107; :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району. Стягнуто з ТОВ "Землестандарт" на користь прокуратури Хмельницької області 14096,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовних заяв та 21144,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2020 р. постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. у справі №924/768/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 р. у справі №924/768/18 колегією суддів прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 до провадження та призначено її до розгляду на 16.11.2020 року.

У судове засідання, що відбулося 16.11.2020 року, позивач не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Водночас 16.11.2020 р. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було подано письмові пояснення, в яких з поміж іншого просить суд, у зв`язку із дією на території України карантинних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розгляд справи провести без участі його представника.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності позивача.

Також у вищевказаних письмових поясненнях ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримує у повному обсязі апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 та вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Вказує, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності поза волею держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (за відсутності відповідних рішень уповноваженого органу) та в подальшому були відчужені ТОВ "Землестандарт". На підставі листа Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області від 27.07.2018 р. №72/8126/11168 позивачем була проведена перевірка і виявлено, що реквізити дійсних наказів були неправомірно використані невстановленими особами з метою оформлення прав на земельні ділянки, які є предметом судового розгляду.

Позивач пояснює, що після виявлення обставин незаконного вибуття земельних ділянок з державної власності, він не звертався самостійно з позовом до суду, оскільки вважав, що не наділений повноваженнями самостійно пред`являти позови про витребування земельних ділянок та додає, що ним були направлені листи до правоохоронних органів та прокуратури Хмельницької області від 06.08.2018 №0-22-0.14-5239/2-18 для вжиття останніми відповідних заходів реагування, зокрема, відкриття правоохоронними органами кримінального провадження з метою встановлення осіб, які здійснили підроблення наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та здійснення прокурором заходів представницького характеру шляхом подання позовів до суду для відновлення порушеного права держави.

Також вказує, що він був повідомлений прокуратурою Хмельницької області про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом подання відповідних позовів до суду та зазначає, що у відповідь на повідомлення ними не було надано заперечень такому представництву. Позивач погоджується з доводами прокуратури про те, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не вжило зі своєї сторони заходів щодо повернення спірних земельних ділянок до державної власності, що і свідчить про неналежне виконання ними своїх повноважень, що зумовило звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі позивача.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням вказівок, що містяться в постанові Верховного Суду від 28.09.2020 р. у справі №924/768/18, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області звернулися із заявами громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (т.2, а.с.199, 201, 203, 205, 207, 212, 214), у яких просили надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2 га кожна із зміною виду використання в межах категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства в землі для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Листами від 11.07.2017 р. та 12.07.2017 р. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про те, що згідно інформації міськрайонного управління у Кам`янець-Подільському районі та м. Кам`янці-Подільському ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки з приводу яких вони зверталися перебувають у власності (користуванні) третіх осіб, тому для задоволення заяв немає законних підстав (т.2, а.с.198, 200, 202, 204, 206, 211, 213).

Водночас матеріали справи не містять заяви ОСОБА_8 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та відповідної відповіді ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на неї.

Угодою про дострокове розірвання договору оренди від 02.08.2017 р., укладеною між ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та орендарем - ОСОБА_9 , сторони погодили достроково розірвати договір оренди землі від 17.06.2015 р. (т.2, а.с.191).

Згідно з п.1, 2 наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15725-СГ від 02.08.2017 р. припинено гр. ОСОБА_9 право оренди земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 84,8527 га (кадастровий номер :04:002:0007). Віднесено вказану земельну ділянку до земель сільськогосподарського призначення державної власності Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (т.2, а.с.190).

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №145986862 від 20.11.2018 р. за земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0007 зареєстровано: право державної власності 06.12.2014 р.; 17.06.2015 р. право оренди за ОСОБА_9 ; 03.08.2017 р. припинення права ОСОБА_9 (т.2, а.с.192-197).

На підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 р. надано у власність земельні ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства громадянам, зокрема:

- ОСОБА_8 , кадастровий номер :04:002:0114 (наказ №22-20567-СГ; т.2, а.с.180);

- ОСОБА_7 , кадастровий номер :04:002:0113 (наказ №22-20558-СГ; т.2, а.с.181);

- ОСОБА_6 , кадастровий номер :04:002:0107 (наказ №22-20597-СГ; т.2, а.с.182);

- ОСОБА_5 , кадастровий номер :04:002:0103 (наказ №22-20641-СГ; т.2, а.с.183) ;

- ОСОБА_1 , кадастровий номер :04:002:0116 (наказ №22-20573-СГ; т.2, а.с.184) ;

- ОСОБА_2 , кадастровий номер :04:002:0129 (наказ №22-20857-СГ; т.2, а.с.185) ;

- ОСОБА_4 , кадастровий номер :04:002:0137 (наказ №22-20624-СГ; т.2, а.с.186);

Крім того, в матеріалах справи також містяться накази з такими ж реквізитами (датою видачі та номером), згідно яких ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області передало іншим громадянам, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у власність інші земельні ділянки з іншими кадастровими номерами (т.1, а.с.20, 43, 66, 89, 113, 138, 163, 188).

У відповідності до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.09.2017 р. (т.2, а.с.147-162) щодо спірних земельних ділянок міститься наступна інформація: цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія земель сільськогосподарського призначення; інформація про документацію з землеустрою на підставі якої здійснена реєстрація проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 26.07.2017 р., ТОВ "Терра-М", ОСОБА_18 ; орган, який зареєстрував земельну ділянку Відділ у Кам`янець-Подільському районі міськрайонного управління у Кам`янець-Подільському районі та м. Кам`янці-Подільському Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації земельної ділянки 15.09.2017 р.. До витягів додано копії кадастрових планів вказаних земельних ділянок.

13.07.2018 р. державним реєстратором комунального підприємства "Бюро нерухомості "Поділля" зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки площею 2 га кожна, передані для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району за громадянами ОСОБА_1 (т.1, а.с.12-13), ОСОБА_2 (т.1, а.с.34-36), ОСОБА_3 , (т.1, а.с.57-59), ОСОБА_4 (т.1, а.с.80-82), ОСОБА_5 (т.1, а.с.105-106), ОСОБА_6 (т.1, а.с.130-131), ОСОБА_7 (т.1, а.с.155-156), ОСОБА_8 (т.1., а.с.180-181).

28.07.2018 р. товариством з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" укладено договори купівлі-продажу вказаних вище земельних ділянок з ОСОБА_7 (т.2, а.с.87-88), ОСОБА_3 (т.2., а.с.96-97), ОСОБА_2 (т.2., а.с.99-100), ОСОБА_4 (т.2, а.с.105-106) та 30.07.2020 р. з ОСОБА_6 (т.2, а.с.84-85), ОСОБА_8 (т.2, а.с.90-91), ОСОБА_5 (т.2, а.с. 93-94), ОСОБА_1 (т.2., а.с.102-103).

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі вказаних договорів за товариством з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" на праві приватної власності зареєстровано спірні земельні ділянки, кадастрові номери :04:002:0107, :04:002:0113, :04:002:0114, :04:002:0103, :04:002:0134, :04:002:0129, :04:002:0116, :04:002:0137 (т.2, а.с.86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107).

Листом №05/2-2вих-18 від 01.08.2018 р. (т.1, а.с.14-15) заступник прокурора Хмельницької області звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із проханням надати інформацію чи приймались ГУ Держгеокадастру (Держкомзему) в області накази про надання дозволів на розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо відведення у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107; :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137. У разі наявності інформації, реквізити яких наказів було використано для внесення до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав відомостей про право власності на вказані земельні ділянки надати завірені копії дійсних наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Як вбачається з відповіді (№0-22-0.14-52/39/2-18 від 06.08.2018 р.) на вищевказаний лист, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило, що накази про затвердження документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 стосовно земельних ділянок площею 2 га з кадастровими номерами :04:002:0116, :04:002:0129, :04:002:0134, :04:002:0137, :04:002:0103, :04:002:0107, :04:002:0113, :04:002:0114 не приймались (т.1, а.с.16-18).

17.08.2018 р. заступник прокурора Хмельницької області листом вих. №05/2-38вих-18 повідомив позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області шляхом подання позовів про витребування із незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами: :04:002:0116, :04:002:0129, :04:002:0134, :04:002:0137 (т.1, а.с.21).

Також 21.08.2018 р. заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури листом вих. №84-5664вих-18 повідомив позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області шляхом подання позовів про витребування із незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами: :04:002:0103, :04:002:0107, :04:002:0113, :04:002:0114 (т.1, а.с.114).

Враховуючи викладене, заступник прокурора Хмельницької області, посилаючись на порушення публічних інтересів, пов`язаних із незаконним вибуттям земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності, та в порядку ч.1 ст.388 ГПК України, звернувся із чотирма позовами до ТОВ "Землестандарт" про витребування із незаконного володіння земельних ділянок площею по 2 га кожна, а саме: кадастровий номер :04:002:0116, кадастровий номер :04:002:0129, кадастровий номер :04:002:0134, кадастровий номер :04:002:0137.

У свою чергу заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури з тих самих підстав, звернувся із позовами до ТОВ "Землестандарт" про витребування із незаконного володіння земельних ділянок площею по 2 га кожна, а саме: кадастровий номер :04:002:0103, кадастровий номер :04:002:0107, кадастровий номер :04:002:0113, кадастровий номер :04:002:0114.

В подальшому вищевказані позовні заяви були об`єднані в одне провадження зі справою 924/768/18 ухвалами господарського суду Хмельницької області від 04.09.2018 р. у справах №924/778/18, №924/786/18, №924/792/18, №924/804/18, №924/808/18 та від 05.09.2018р. у справах №924/819/18, №924/820/18.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначених законом або договором.

Як вбачається, предметом позову у даній справі є витребування з незаконного володіння восьми земельних ділянок, що вибули з державної власності.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка відповідно до статей 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У даному випадку з позовами звернулись заступник прокурора Хмельницької області та заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ч.3,4 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 р. №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя згідно п.3 ч.2 ст.129 Конституції України.

Спеціальним законом, яким визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч.3 ст.23 вказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, зі змісту ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, унормовано, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до пунктів 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду приходить до висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У свою чергу частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначив, що із державної власності неправомірно вибули земельні ділянки, які, в подальшому, відчужені на користь відповідача ТОВ "Землестандарт" і, враховуючи те, що від імені Держави повноваження власника спірних земельних ділянок згідно із положеннями ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України на території Хмельницької області виконує позивач - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та те, що вказаним органом державної влади не вживалися заходи щодо їх повернення до державної власності, тому позов подається саме прокурором.

Відповідно до вимог ст.15-1, ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, підпункту 13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру № 308 від 17.11.2016, Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області з 01.01.2013 р. розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Хмельницької області.

Відповідно до п.1, 3, 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

За таких підстав прокурор фактично звернувся у цій справі із позовом на захист прав та інтересів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Разом з тим судом враховується, що положення вказаних нормативно-правових актів не можуть визначати конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави. Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 23.10.2018 р. у справі №906/240/18.

Враховуючи викладене, здійснивши аналіз норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області має право звертатися до суду з позовом, предметом якого є вимоги, заявлені у даній справі, оскільки є органом виконавчої влади, через який держава Україна реалізовує своє право державної власності на спірні земельні ділянки. Таким чином доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі та в письмових поясненнях позивача про те, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вважав, що не наділений повноваженнями пред`являти позови такої категорії самостійно, а отже це беззаперечно свідчить про відсутність в останнього наміру звертатись до суду із відповідними позовами не приймаються судом до уваги.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 01.08.2018 р. заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із запитом про надання інформації в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", в якому просив надати до 06.08.2018 р. відомості щодо того чи приймались ГУ Держгеокадастру (Держкомзему) в області накази про надання дозволів на розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо відведення у приватну власність спірних земельних ділянок та надати завірені копії даних наказів.

06.08.2018 року листом №0-22-0.14-52/39/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надало відповідь на запит заступника прокурора Хмельницької області від 01.08.2018 р., зі змісту якої вбачається, що накази про передачу спірних земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не приймались.

17.08.2018 заступник прокурора Хмельницької області листом за №05/2-38 вих-18 та 21.08.2018 р. заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури листом №84-5664вих-18 повідомили Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про намір здійснення прокуратурою представництва в суді законних інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом пред`явлення позовів до господарського суду Хмельницької області про витребування з незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" спірних земельних ділянок, що розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-подільського району. Доказів надання Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідей на вищевказані листи матеріали справи не містять.

Водночас з позовних заяв вбачається, що 22.08.2018 р. заступником прокурора Хмельницької області та заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури були складені та підписані позовні заяви, які до канцелярії господарського суду Хмельницької області надійшли 28.08.2018 р. за вх. № 05-08/1560/18, №05-08/1571/18; 29.08.2018 р. за вх. №05-08/1581/18; 30.08.2018 за вх. №05-08/1598/18; 31.08.2018 за вх. №05-08/1612/18, №05-08/1616/18; 04.09.2018 р. за вх.05-08/1638/18, №05-08/1639/18.

Таким чином, не отримавши відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, заступник прокурора Хмельницької області склав та подав чотири позовних заяви, датовані 22.08.2018 р., тобто через 4 дні після відправлення повідомлення позивачу, як органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних відносинах, про намір звернення до суду із даним позовом (з яких 2 дні були вихідними днями).

У свою чергу заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, не отримавши відповідної відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області склав та подав чотири позовних заяви, датовані 22.08.2018р., тобто на наступний день після відправлення повідомлення позивачу, як органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних відносинах, про намір звернення до суду із даним позовом.

З огляду на дати звернень прокуратури до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області перед поданням позову та дати якими датовані позовні заяви, колегія суддів вважає, що прокуратурою лише формально були виконані вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та її дії реально не були спрямовані на дотримання порядку визначеного цією статтею.

Суд вважає, що вищевказане свідчити про те, що прокурором не була надана можливість позивачу у розумні строки відреагувати на ймовірні порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову, чи вчинення інших дій для вирішення ситуації або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність порушення.

Апеляційний господарський суд критично оцінює доводи наведені представником прокуратури в судому засіданні, щодо того, що про виконання прокуратурою вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" також свідчить надіслання ними на адресу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області листа від 01.08.2018 р. №05/2-2вих-18 (т.1, а.с.14-15), оскільки цей документ за своєю природою є інформаційним запитом. За своїм змістом вищевказаний лист не є повідомленням компетентного органу з констатацією факту виявлених порушень інтересів держави та необхідністю вжити відповідних заходів, а отже такий документ не може свідчити про дотримання прокуратурою порядку передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області знало про порушення інтересів держави (до того, як прокурор повідомив про імовірність такого порушення) та не мало наміру вживати будь-яких заходів спрямованих на захист таких інтересів. Не встановлено і обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави у спірних відносинах, зокрема після повідомлення прокуратурою Хмельницької області (листом за №05/2-38 вих-18 від 17.08.2018 р.) та Кам`янець-Подільською місцевою прокуратурою (листом №84-5664вих-18 від 21.08.2018 р.) про намір здійснення прокуратурою представництва в суді законних інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Отже, на підставі вищевикладеного судом апеляційної інстанції встановлено недотримання прокуратурою порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", як і не підтверджено підстав представництва, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач, як компетентний орган, протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звертався, чи не мав наміру звернутися до суду із даним позовом в інтересах держави.

У постанові Верховного Суду від 05.11.2020 у справі №910/21377/17 зазначено, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч.ч. 3,4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст.ст. 53,174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення позивачем захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, а також те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідними позовами після відповідних повідомлень прокуратури від 17.08.2018 р. та 21.08.2018 р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання прокурором визначеної ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що у будь-якому випадку свідчить про відсутність підтвердження підстав для представництва інтересів держави у суді.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №912/2385/18, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати і в таких справах виникають підстави для застосування положень п.2 ч.1 ст.226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Згідно ч.4 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

Частиною 1 статті 278 ГПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (п.2 ч.1 ст.226 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 скасувати та позови прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст.226 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 226, 269, 270, 273, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі №924/768/18 - скасувати.

3. Позови заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування з незаконного володіння земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107; :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137 - залишити без розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "23" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.