РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2020Справа № 910/11572/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво"
простягнення 381952,13 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" 381952,13 грн, з яких: 364320,00 грн основного боргу, 1766,95 грн інфляційних втрат, 2652,78 грн 3% річних та 13212,40 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №355-20/19-Гл від 01.08.2019 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11572/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали та строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/11572/20 була вручена відповідачу 18.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №616, а відтак строк для подання відзиву на позов спливає 03.09.2020.

19.08.2020 від відповідача надійшли заяви, в яких відповідач просить продовжити процесуальні строки для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та для подання відзиву на позов, а саме: протягом 15 днів з дня ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 продовжено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, продовжено строк для подання відзиву на позов до 11.09.2020.

Відтак, строк для подання відзиву на позов у даній справі сплив 11.09.2020.

Однак, відзиву на позов відповідачем не подано.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (виконавець 2, позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Азур груп" (виконавець 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" (замовник) укладено договір №355-20/19-Гл (надалі - договір), предметом якого є надання виконавцем 1 та виконавцем 2 замовнику послуг щодо експлуатації та обслуговування баштового крану з метою виконання виконавцем 1 будівельно-монтажних робіт при будівництві Житлового будинку №20 (далі - послуги) на об`єкті "Будівництво житлових будинків та об`єктів соціально-побутової сфери на проспекті Академіка Глушкова, 6 у Голосіївському районі м.Києва" (далі - будівельний об`єкт). Виконавець 2 надає в межах своїх обов`язків, що визначені в розділі 3 цього договору, послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації (марки) відповідно до прейскуранту цін на експлуатацію та обслуговування баштових кранів (додаток №1 до договору) (далі - БК) в кількості визначеній в проекті виконання робіт (далі - ПВР), а замовник проводить своєчасну оплату наданих виконавцем 2 послуг (п.п.1.1, 1.3).

Виконавець 2, зокрема, надає послуги БК на будівельному об`єкті, згідно з погодженим з виконавцем 1 ПВР, виконує монтаж, демонтаж БК, підрощування БК, за письмовою заявкою виконавця 1 (п.п.3.1, 3.3 договору).

Замовник, зокрема, щомісячно розглядає надані виконавцем 1 акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та проводить оплату наданих виконавцем 1 послуг відповідно до умов цього договору (п.4.2 договору).

Загальна вартість послуг за цим договором складається з сумарної вартості послуг, наданих виконавцем 1 та виконавцем 2, що зазначені в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Оплата послуг виконавця 2 проводиться за цінами, зазначеними у прейскуранті цін на експлуатацію та обслуговування баштових кранів (додаток №1 до договору) (п.п.5.1, 5.3 договору).

Відповідно до п.п.7.1, 7.2, 7.2.1, 7.3 договору виконавець 2 щомісячно, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від виконавця 1 оформленого відповідно до умов цього договору рапорту про роботу БК за звітний місяць, надає замовнику довідку та акти, оформлені відповідно до прейскуранту цін на експлуатацію та обслуговування баштових кранів (додаток № 1 до договору). Замовник підписує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання та повертає їх виконавцю 2. При наявності зауважень, замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання повертає виконавцю 2 довідки і акти разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, виконавець 2 коригує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів. У випадку якщо замовник не повернув виконавцю 2 довідки та акти в триденний термін та не надав жодних письмових зауважень щодо отриманих довідок та актів, виконані роботи вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником без зауважень, у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до умов договору. Замовник щомісячно в термін до 13 числа, проводить оплату наданих виконавцем 2 послуг за попередній місяць. Замовник проводить оплату наданих виконавцем 2 послуг на підставі довідок та актів. При несплаті послуг до 13 числа виконавець 2 має право в односторонньому порядку, без попередження замовника, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги.

У разі порушення замовником строків оплати послуг за договором, виконавець 1/виконавець 2 має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня (п.8.3 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. У випадку якщо одна із сторін цього договору не використовує печатку про це робиться відповідне застереження в цьому договорі. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 договору і діє протягом одного року з дати його укладання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору жодна сторона письмово не заявила про свій намір припинити дію договору, в такому випадку договір автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацією (п.п.9.1, 9.2 договору).

Крім того між сторонами було підписано додаток №1 до договору, додаткову угоду №1 від 01.11.2019, додаток №2 до договору.

На виконання умов договору виконавець 2 передав, а замовник прийняв у період з 01.08.2019 по 30.04.2020 послуги на загальну суму 804276,00 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 №687 від 31.08.2019 на суму 146652,00 грн, за вересень 2019 №768 від 30.09.2019 на суму 146652,00 грн, за серпень 2019 №687 від 31.08.2019 на суму 146652,00 грн, за жовтень 2019 №886 від 31.10.2019 на суму 146652,00 грн, за листопад 2019 №1002 від 30.11.2019 на суму 60720,00 грн, за грудень 2019 №1067 від 31.12.2019 на суму 60720,00 грн, за січень 2020 №30 від 31.01.2020 на суму 60720,00 грн, за лютий 2020 №133 від 29.02.2020 на суму 60720,00 грн, за квітень 2020 №211 від 30.04.2020 на суму 60720,00 грн, за квітень 2020 №279 від 30.04.2020 на суму 60720,00 грн.

Акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 №402 від 31.05.2020 на суму 60720,00 грн та за червень 2020 №424 від 30.06.2020 на суму 60720,00 грн, а всього на загальну суму 121440,00 грн з боку замовника не підписані та були надіслані на його адресу виконавцем 2 05.06.2020 та 01.07.2020 відповідно.

Всього за надані позивачем послуги відповідачем сплачено 561396,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №574/5040 від 17.10.2019 на суму 146652,00 грн, №699/5040 від 05.11.2019 на суму 146562,00 грн, №837/5040 від 19.11.2019 на суму 146652,00 грн, №1056/5040 від 11.12.2019 на суму 60720,00 грн, №65/5040 від 14.11.2020 на суму 60720,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, за твердженнями позивача, виконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати за надані послуги, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним договором, який поєднує в собі риси договору підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України, та договору про надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 Цивільного кодексу України).

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у період з 01.08.2019 по 30.04.2020 послуги на загальну суму 804276,00 грн, що підтверджено підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 №687 від 31.08.2019 на суму 146652,00 грн, за вересень 2019 №768 від 30.09.2019 на суму 146652,00 грн, за серпень 2019 №687 від 31.08.2019 на суму 146652,00 грн, за жовтень 2019 №886 від 31.10.2019 на суму 146652,00 грн, за листопад 2019 №1002 від 30.11.2019 на суму 60720,00 грн, за грудень 2019 №1067 від 31.12.2019 на суму 60720,00 грн, за січень 2020 №30 від 31.01.2020 на суму 60720,00 грн, за лютий 2020 №133 від 29.02.2020 на суму 60720,00 грн, за квітень 2020 №211 від 30.04.2020 на суму 60720,00 грн, за квітень 2020 №279 від 30.04.2020 на суму 60720,00 грн.

Акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 №402 від 31.05.2020 на суму 60720,00 грн та за червень 2020 №424 від 30.06.2020 на суму 60720,00 грн, а всього на загальну суму 121440,00 грн з боку замовника не підписані та були надіслані на його адресу виконавцем 2 05.06.2020 та 01.07.2020 відповідно.

Як вже вказувалось судом, відповідно до п.п.7.1, 7.2, 7.2.1, 7.3 договору виконавець 2 щомісячно, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від виконавця 1 оформленого відповідно до умов цього договору рапорту про роботу БК за звітний місяць, надає замовнику довідку та акти, оформлені відповідно до прейскуранту цін на експлуатацію та обслуговування баштових кранів (додаток № 1 до договору). Замовник підписує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання та повертає їх виконавцю 2. При наявності зауважень, замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання повертає виконавцю 2 довідки і акти разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, виконавець 2 коригує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів. У випадку якщо замовник не повернув виконавцю 2 довідки та акти в триденний термін та не надав жодних письмових зауважень щодо отриманих довідок та актів, виконані роботи вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником без зауважень, у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до умов договору. Замовник щомісячно в термін до 13 числа, проводить оплату наданих виконавцем 2 послуг за попередній місяць. Замовник проводить оплату наданих виконавцем 2 послуг на підставі довідок та актів. При несплаті послуг до 13 числа виконавець 2 має право в односторонньому порядку, без попередження замовника, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 №402 від 31.05.2020 на суму 60720,00 грн та за червень 2020 №424 від 30.06.2020 на суму 60720,00 грн, а всього на загальну суму 121440,00 грн, які надіслані позивачем на адресу відповідача 05.06.2020 та 01.07.2020 були отримані останнім 11.06.2020 та 09.07.2020 відповідно, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства "Укрпошта".

Будь-яких належних та допустимих доказів направлення відповідачем на адресу позивача зауважень та заперечень щодо наданих послуг у строк, встановлений договором матеріали справи не містять.

Враховуючи відсутність мотивованої відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" від підписання надісланих позивачем та отриманих відповідачем актів приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 №402 від 31.05.2020 на суму 60720,00 грн та за червень 2020 №424 від 30.06.2020 на суму 60720,00 грн, а всього на загальну суму 121440,00 грн за договором №355-20/19-Гл від 01.08.2019 у передбачений договором строк, роботи вважаються прийнятими та такими, що підлягають оплаті у встановлений договором строк.

Матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем оплати 561396,00 грн, тоді як позивачем були виконані роботи на загальну суму 925716,00 грн.

Отже з урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та приписів укладеного між сторонами правочину строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг настав.

Однак як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" своїх зобов`язань по оплаті наданих позивачем послуг належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором не виконало, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість на суму загальну суму 364320,00 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 13212,40 грн пені та 2652,78 грн 3% річних за загальний період прострочення з 14.02.2020 по 31.07.2020, а також інфляційні втрати на суму 1766,95 грн, нараховані за період з лютого місяця 2020 року по квітень 2020 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 8.3 договору визначено, що у разі порушення замовником строків оплати послуг за договором, виконавець 1/виконавець 2 має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати за надані позивачем послуги не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені, суд дійшов висновку, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 13212,40 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 2652,78 грн 3% річних за загальний період прострочення з 14.02.2020 по 31.07.2020, а також інфляційних втрат на суму 1766,95 грн, нарахованих за період з лютого місяця 2020 року по квітень 2020 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг, то вимоги останнього про стягнення з відповідача 3% річних є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом, тобто на суму 2652,78 грн.

Як вже вказувалось судом, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за прострочення оплати відповідачем за надані позивачем послуги, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача інфляційних втрат на суму 1461,17 грн за загальний період прострочення з березня місяця 2020 року по квітень 2020 року.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво".

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" (01001, місто Київ, вул.Ольгинська, будинок 3, ідентифікаційний код 34882504) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, місто Київ, вул.Лебединська, будинок 2, літера А, ідентифікаційний код 39907319) 364320 (триста шістдесят чотири тисячі триста двадцять) грн 00 коп заборгованості, пеню у розмірі 13212 (тринадцять тисяч двісті дванадцять) грн 40 коп., 3% річних у розмірі 2652 (дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн 78 коп., інфляційні втрати на суму 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн 17 коп. та судовий збір у розмірі 5724 (п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн 70 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова