ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 листопада 2020 року Справа № 903/1265/15

За заявою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С.

про зміну способу і порядку виконання рішення суду

у справі №903/1265/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Луцькенергоком"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комекс"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Головуючий суддя Шум М. С.,

судді Дем`як В. М., Якушева І. О.

секретар с/з: Вижовець М. О.

Представники сторін:

від стягувача: н/з

від боржника: н/з

від третьої особи у справі: н/з

приватний виконавець (заявник): н/з

встановив: 12.10.2020 до суду надійшла заява Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №903/1265/15.

В заяві приватний виконавець просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення наказу №903/1265/15-1 від 09.08.2018 про стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №КК-198Д від 17.07.2007, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальність «КОМЕКС» в сумі 4984302,61 дол. США та 17451604,24 грн., що разом еквівалентно 134283657,42 грн., яка складається з:

- заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 3898000 дол. США (в т. ч. прострочене тіло 3898000 дол. США), що еквівалентно 91369120 грн.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 1086302,61 дол. США (в т. ч. прострочені відсотки 1086302,61 дол. США), що еквівалентно 25462933,18 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання зобов`язання у розмірі 17451604,24 грн.,

звернути стягнення на предмет іпотеки:

приміщення готельного комплексу « Академія », що розташоване за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького (стара адреса: м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса), будинок 20, приміщення 104б в житловому будинку літ А-5 приміщення готельного комплексу « Академія » вбудовано-прибудоване приміщення №104б поз. 1-27,101-106,1, II на І поверсі, поз. 28-36,201-213, III на II поверсі загальною площею 1140,7 кв.м., а-ганок шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, визначеному висновком експерта за результатом проведення судової оціночно-будівельної експертизи №668-17 по справі №903/1265/15, складеному 17.10.2016р., а саме: 33298842 грн. шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у порядку встановленому ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження.

Заяву приватний виконавець обґрунтовує тим, що за зазначеним виконавчим документом відкрито виконавче провадження №57394505, 59914634, в рамках якого виконавцем здійснювалась реалізація майна боржника, проте майно не було реалізовано відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження». Поряд з цим, стягувачем повідомлено приватного виконавця про відмову банком скористатися своїм правом, передбаченим ЗУ «Про виконавче провадження» та залишити за собою нереалізоване майно, а саме приміщення готельного комплексу « Академія », що розташоване за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького (стара адреса: м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса) за ціною третіх торгів відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, 15.08.2019 ВП №57394505, 06.08.2020 ВП№59914634 завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що винесені відповідні постанови.

Таким чином, стягувач АТ «Приватбанк» не скористався своїм правом одержання майна в рахунок часткового виконання зобов`язань за судовим рішенням, проте стягувач скористався своїм правом та одразу скерував зазначений виконавчий документ на виконання повторно (втретє). Чим фактично просить вжити аналогічних заходів примусового виконання рішення, що визначені рішенням. Приватний виконавець зазначає, що зазначені обставини доводять неефективність вжиття заходів у тому вигляді як визначено судовим рішенням без зміни способу і порядку виконання рішення суду, проведення торгів за початковою ціною, визначеною у рішенні суду, є неефективним.

Приватний виконавець в обґрунтування заяви посилається на норми ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 33 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 121 ГПК України, а також позиції, що викладені Верховним Судом в постановах №909/621/17 від 17.09.2019, №904/1478/15 від 11.04.2018.

Ухвалою суду від 03.11.2020 розгляд заяви Приватного виконавця Куземченка А.С. про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №903/1265/15 прийнято до розгляду в колегіальному складі, який розглядав справу по суті, як суд першої інстанції: Головуючий суддя Шум М. С., судді Дем`як В. М., Якушева І. О., розгляд заяви призначено 16.11.2020 на 12 год. 15 хв., запропоновано стягувачу та боржнику до наступного судового засідання подати суду пояснення по суті заяви приватного виконавця.

Сторони в судове засідання не з`явилися, пояснень по суті заяви до суду станом на 16.11.2020 не надходило.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду з наступних підстав:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.07.2018 №903/1265/15 постановлено:

1. Позов задоволити.

2. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №КК-198Д від 17.07.2007р., укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальність "КОМЕКС" в сумі 4984302,61 дол. США та 17451604,24 грн., що разом еквівалентно 134283657,42 грн., яка складається з:

- заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 3898000 дол. США (в т. ч. прострочене тіло 3898000 дол. США), що еквівалентно 91369120 грн.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 1086302,61 дол. США (в т. ч. прострочені відсотки 1086302,61 дол. США), що еквівалентно 25462933,18 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання зобов`язання у розмірі 17451604,24 грн.,

звернути стягнення на предмет іпотеки:

приміщення готельного комплексу " Академія ", що розташоване за адресою: м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького (стара адреса: м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса), будинок 20, приміщення 104б в житловому будинку літ А-5 приміщення готельного комплексу "Академія" вбудовано-прибудоване приміщення №104б поз. 1-27,101-106,1, II на І поверсі, поз. 28-36,201-213, III на II поверсі загальною площею 1140,7 кв.м., а-ганок шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, визначеному висновком експерта за результатом проведення судової оціночно-будівельної експертизи №668-17 по справі №903/1265/15, складеному 17.10.2016р., а саме: 33298842 грн..

3. Стягнути з Спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Луцькенергоком" (51830, Дніпропетровська обл., Петриківський район, село Лобойківка, вул. ПАТИ, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"(01001, м.Київ, вул. ГРУШЕВСЬКОГО, буд. 1Д, ) 182700 грн. сплаченого судового збору та 15888 грн. витрат позивача за проведення експертизи.

На виконання рішення суду 09.08.2018 видано, зокрема, накази №903/1265/15-1 та 903/1265/15-2.

09.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57394505 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/1265/15-1 від 09.08.2018 (Т. 2, а. с. 96-98).

15.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП№57394505 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (Т. 2, а. с. 170-172).

28.08.2019 за заявою стягувача АТ «Приватбанк» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59914534 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/1265/15-1 від 09.08.2018 (Т. 2, а. с. 28-29).

06.08.2020 ВП №59914534 завершено на підставі п. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. (Т. 2, а. с. 69-71).

26.08.2020 на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження АТ «Приватбанк» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62886258 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/1265/15-1 від 09.08.2018 (Т. 2, а. с. 18-19).

Відтак, приватний виконавець посилаючись на неефективність проведення прилюдних торгів з продажу майна за початковою ціною реалізації, що вказана в рішенні суду, просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у порядку встановленому ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.331 ГПК України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Також слід зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в господарській справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 2 статті 18 передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

До матеріалів заяви приватного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду долучено заяву АТ КБ «Приватбанк» від 25.08.2020 про відкриття виконавчого провадження (Т. 2, а. с. 20-21). У відповідній заяві банк просить приватного виконавця звернутися до суду з поданням про зміну способу виконання рішення у справі №903/1265/15-1 від 09.08.2018 для встановлення ринкової вартості майна. Оскільки вартість майна, яка вказана в наказі №903/1265/15-1 від 09.08.2018, є завищеною, згідно з ринковою вартістю майна на даний час.

Зі змісту заяви приватного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду вбачається, що заявник просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у порядку встановленому ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 3, 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Суд звертає увагу приватного виконавця та сторін виконавчого провадження на ту обставину, що ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок дій відповідних суб`єктів виконавчого провадження з метою визначення вартості майна боржника. При цьому, частини 1 та 2 передбачають порядок дій сторін виконавчого провадження у випадку наявності взаємної згоди сторін для визначення вартості майна боржника, натомість частини 3, 4, 5 ст. 57 передбачають дії виконавця у випадку, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна.

Будь-яких обставин щодо вчинення, зокрема, стягувачем дій спрямованих на узгодження з боржником вартості майна боржника в заяві не зазначено.

Поряд з цим, ст. 57 Закону чітко передбачає дії виконавця для оцінки майна боржника з врахуванням як наявності, так і відсутності згоди сторін виконавчого провадження щодо вартості майна боржника.

Разом з тим, Верховний суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження мають право заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена у резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, вартість майна змінилася. Таким чином, визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмета іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності (постанова ВС КГС від 17.09.2019 №909/621/17, постанова ВС КЦС від 11.06.2018 №523/7665/14-ц).

Відтак, конкретно у даному випадку встановлений приписами ЗУ «Про виконавче провадження» порядок дій сторін виконавчого провадження не може бути підмінений ухвалою суду про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Крім того, Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (провадження № 14-11цс18) дійшла висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

В резолютивній частині рішення суду, спосіб та порядок якого просить змінити приватний виконавець, визначено початкову ціну продажу предмета іпотеки.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стягувач, звертаючись до суду з позовною заявою до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки, самостійно обрав один із встановлених приписами чинного законодавства спосіб захисту своїх порушених прав, у зв`язку з невиконанням боржником кредитних зобов`язань.

З врахуванням принципу правової визначеності як складової верховенства права, суд вважає, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично зводиться до виключення із резолютивної частини судового рішення посилання на початкову ціну предмета іпотеки, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту прав та інтересів, передбачений статтею 16 ЦК України, що є недопустимим.

Аналогічного висновку щодо відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом встановлення іншої початкової ціни продажу предмета іпотеки, ніж та, що зазначена в рішенні суду, оскільки це фактично змінює саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання висловив ВС у складі КЦС в постанові №2025/2-10/11 від 26.09.2018.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції «право на суд», яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість до виконання судового рішення. Тому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу з метою забезпечення положень статті 6 («права на суд»).

В цьому контексті аналіз рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположний свобод та ст.1 Першого протоколу до конвенції з огляду на порушення права на виконання рішення суду протягом розумного строку) також засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

Також, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі (справедливий, публічний і швидкий розгляд), і водночас не передбачала виконання судових рішень»).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Приватного виконавця Куземченка А.С. від 22.09.2020 №01-29/5389 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №903/1265/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 331 ГПК України.

ухвала суду

підписана 19.11.2020

Головуючий суддя М. С. Шум

Судді В. М. Дем`як

І. О. Якушева