РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2020Справа № 910/10718/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сага Інвест ЛТД"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атмосфера констракт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кий Ріал"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба охорони ЦСБ"

Приватне підприємство "Українська консультаційна група"

про зобов`язання вчинити дії,

за участі представників:

позивача - Король Д.В.,

відповідача-1 - Побережник А.О.,

відповідача-2 - не з`явились,

третьої особи-1 - Посохов В.С.,

третьої особи-2 - Отцевич Є.Ю.,

третьої особи-3 - Побережник А.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Нерухомість» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сага Інвест ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Атмосфера констракт» про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди в доступі до майна, яке знаходиться за адресою місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 9.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідачів порушують законне право позивача користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10718/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11.08.2020.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладено на 15.09.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.08.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сага Інвест ЛТД» подав клопотання про продовження строку для подання відзиву та про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сага Інвест ЛТД» про продовження строку для подання відзиву відмовлено.

Представник відповідача-1 14.09.2020 подав до суду письмові пояснення.

За результатами підготовчого засідання 15.09.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів. У підготовчому засіданні 15.09.2020 оголошено перерву до 29.09.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 21.09.2020 представник позивача подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, письмові заперечення та клопотання про витребування доказів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба охорони ЦСБ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кий Ріал», Приватне підприємство «Українська консультаційна група» подали до суду заяви про вступ у справу в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кий Ріал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба охорони ЦСБ», Приватне підприємство «Українська консультаційна група» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. Підготовче засідання відкладено на 20.10.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.10.2020 представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

На електронну адресу Господарського суду міста Києва 19.10.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба охорони ЦСБ» надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.10.2020 суд розглянув клопотання позивача про витребування доказів та відмовив у його задоволенні, оскільки дане клопотання не відповідає приписам статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами підготовчого засідання 20.10.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 17.11.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 17.11.2020 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача1 та третіх осіб проти позову заперечували повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідач2 у судове засідання 17.11.2020 не з`явився, своїх уповноважених представників не направив, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 17.11.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі 5011-32/10471-2012 (залишено без змін постановою Київського господарського апеляційного суду від 10.12.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2013) в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС» звернено стягнення (у тому числі) на офісний комплекс, загальною площею 1471 ,20 кв. м., майнові права на незавершений будівництвом офісний комплекс (друга черга), загальною площею 20 299,1 кв. м., що будується на земельній ділянці площею 0,3233 га (кадастровий номер :85:379:0004) та земельній ділянці площею 0,1326 га (кадастровий номер :85:379:0001) на підставі застережень про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС", 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10, корп. 14, .

Цим же судовим рішенням визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС» право власності (у тому числі) на нежилий будинок літера А, загальною площею 603, 80 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, загальною вартістю 3 049 190, 00 грн; офісний комплекс, загальною площею 1471,20 кв. м., який розташований в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9 (літера "А"), ринковою вартістю 11 488 000, 00 грн та майнові права на незавершений будівництвом офісний комплекс (друга черга), загальною площею 20 299,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, що будується на земельній ділянці площею 0,3233 га (кадастровий номер :85:379:0004), розташованій за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, та земельній ділянці площею 0,1326 га (кадастровий номер :85:379:0001), розташованій за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, ринковою вартістю 21 258 000, 00 грн.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі 5011-32/10471-2012 набуло законної сили з 10.12.2012.

З цього часу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» втратило будь-які права (у тому числі і право розпоряджатись) по відношенню до визначеного у судовому рішенні нерухомого майна.

На підставі частини третьої статті 7 та статті 31 Закону України «Про оренду землі» Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» одночасно втратило і права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :85:379:0001 та :85:379:0004.

Відповідно до (чинної на час втрати прав на нерухоме майно та земельні ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд») статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За твердженням позовної заяви 10.08.2015 (майже через три роки з часу набуття чинності судовим рішенням у справі №5011-32/10471-2012) Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» укладено з позивачем договір купівлі-продажу, за умовою пункту 1.1 якого ТОВ «ЮАйПі Лтд» мовою оригіналу: «…в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати у власність покупцю - будівлю трансформаторної підстанції ТП-7140, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 9, на земельній ділянці з кадастровим номером №85:379:0004, яка належить продавцю на правах оренди …».

Крім того, продавець за договором купівлі-продажу від 10.08.2015 пунктом 1.1 зобов`язався передати у власність позивача трансформатор типу ТМ-1000/10/0,4-92У1 у кількості однієї одиниці, камеру збірну КТП (10 кВт), лічильник електроенергії Дельта-8010-02, трансформатор струму Т-0,66 у кількості трьох одиниць, кабельну лінію КЛ-10кв та приміщення для тимчасового розміщення будівельників та адміністрації (битовка).

Наведені вище договірні норми мають явну невідповідність остаточному судовому рішенню у справі №5011-32/10471-2012.

Предмет купівлі-продажу, який визначено пунктом 1.1 договору від 10.08.2015, чітко окреслює два терміни: будівля та приміщення.

Зазначена обставина має істотне значення для вирішення даного спору, оскільки суд має у даному випадку встановити що мова йде про окремий об`єкт нерухомого майна, у якому розміщено електроенергетичне обладнання загального користування, або про невід`ємну інженерну частину незавершеного будівництвом офісного центру, право власності на яке на час укладення цього договору мала інша особа.

У першому випадку об`єкт електроенергетики розміщується на земельній ділянці відповідного цільового призначення, в другому - він є невід`ємною частиною офісного центру і розміщується на відведеній для його будівництва та експлуатації території без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням землі Держави поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Зміна категорії цільового використання земельної ділянки без прийняття відповідного рішення місцевою радою та зміни землевпорядної документації є юридично неможливим.

Відповідно, у випадку відчуження продавцем за договором від 10.08.2015 окремого об`єкту електроенергетики, який не є складовою частиною незавершеного будівництвом майнового комплексу, земельна ділянка під цим об`єктом повинна мати наступне цільове призначення: 14.02 Для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії для експлуатації та обслуговування будівлі центрального теплового пункту.

Відповідно до інформації Публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua/) земельні ділянки з кадастровими номерами :85:379:0001 та :85:379:0004 мають однакове цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з громадськими приміщеннями, тобто відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови.

Таким чином, на земельній ділянці з кадастровим номером :85:379:0004 не існує окремого об`єкту електроенергетики, що не є складовою інженерно-технічною частиною незавершеного будівництвом офісного центру.

Наведена у тексті договору частина кадастрового номеру 85:379:0004 дозволяє з урахуванням поштової адреси ідентифікувати цю ділянку як ділянку з номером :85:379:0004.

Як зазначалось раніше, судом встановлено, що право оренди цієї ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» було втрачено з моменту набрання сили судовим рішенням №5011-32/10471-2012.

Таким чином, на час укладення договору купівлі-продажу продавець не мав права орендного користування і наведене у пункті 1.1 твердження не відповідає дійсним обставинам справи.

Для підтвердження власної правової позиції позивачем додано до позовної заяви (додаток №10) копію договору від 28.11.2018 про постачання електричної енергії споживачу, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Позивач в контексті умов зазначеного господарсько-правового договору виступає в якості споживача електроенергії.

За визначенням статті 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують електроенергію для власних потреб.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що на земельній ділянці з кадастровим номером :85:379:0004 на законних підставах знаходяться електроустановки позивача, що споживають електричну енергію від трансформаторної підстанції.

Більше того, відповідно до підписаної представниками позивача та ПАТ «Київенерго» 19.05.2015 схеми електроустановки та точки розподілу мереж постачання електроенергії від КТП 71140, яка за твердженням позову є власністю позивача, здійснюється для електроустановок будівельного майданчику.

Жодного доказу здійснення позивачем будівельних робіт чи наявності на земельній ділянці об`єкту будівництва, що прямо або опосередковано належить позивачу матеріали справи не містять.

У той же час, відповідно до додатку №25 до позовної заяви (лист Департаменту міського благоустрою від 13.05.20) підтверджується доданим інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав наявність на земельних ділянках незавершеного будівництвом офісного комплексу, який на праві спільної часткової власності належить чотирьом юридичним особам (у тому числі відповідачу1) у переліку яких позивач відсутній.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про ринок електричної енергії України» господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.

За приписом частини першої статті 56 цього ж Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Позивачем не доведено наявність у нього відповідної ліцензії на здійснення професійної діяльності на ринку електроенергетики, відповідно, суд встановлює правову неспроможність останнього передавати отриману від трансформаторної підстанції електричну енергію іншим споживачам, у тому числі власникам незавершеного будівництвом офісного комплексу, на комерційній основі.

Таким чином, позивачем наведеними у позовній заяві доводами та доданими до неї доказами фактично спростовано наявність у нього права, яке за вимогами позову має отримати примусовий судовий захист.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що трансформаторна підстанція, розміщена та земельній ділянці з кадастровим номером :85:379:0004 є складовою частиною незакінченого будівництвом офісного центру та відноситься до інженерних мереж цієї споруди.

За таких обставин, Господарський суд міста Києва не може не погодитись з правовими висновками Верховного Суду у справі 369/5240/16-ц, на які посилається відповідач 1.

Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та ін.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін. Трансформаторні станції та підстанції місцевих електромереж відповідно ДК БС належать до інженерних споруд.

Статтею 186 Цивільного кодексу України встановлено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮАйПі Лтд» не мало ніяких прав на майно інженерної споруди будівельного об`єкту після набуття законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі 5011-32/10471-2012.

Прямим висновком з цього встановленого судом факту є неможливість набуття позивачем у даному спорі права власності на частину об`єкту будівництва - трансформаторну підстанцію.

З тих же підстав суд встановлює і правову неможливість набуття позивачем права власності на будь-які приміщення для розміщення робітників та адміністрації будівництво, оскільки всі тимчасові чи постійні споруди, які не можливо без втрати їх властивостей відділити від земельної ділянки також є складовою будівельного об`єкту і не можуть відчуватись особою, що не є власником цього об`єкту.

Окремо суд має зазначити, що одночасно зі спростуванням наявності у нього права на об`єкт електроенергетики та приміщення, позивачем доведено і факт правомірності встановлення паркану, що обмежує доступ сторонніх осіб на будівельний майданчик (додаток №25 до позовної заяви).

Наведені вище фактичні обставини справи у сукупності позбавляють суд будь-якої процесуально-правової можливості задовольнити заявлений позов повністю або в частині.

Встановивши відсутність покладених в основу позову фактів та відсутність порушеного відповідачем права позивача суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 19.11.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк