ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2732/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 за розглядом скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (суддя Васильєв О.Ю.)

у справі №904/2732/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Дніпровський Національний Університет ім. Олеся Гончара , м. Дніпро (третя особа-2)

Технологічний коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м. Дніпро (третя особа-3),

Дніпропетровська дирекція УДПЗ "Укрпошта" , м. Дніпро (третя особа-4),

Державний Вищий Навчальний Заклад "Український державний хіміко-технологічний університет", м. Дніпро (третя особа-5)

Національна металургійна академія України, м. Дніпро ( третя особа-6),

Регіональна філія "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" , м. Дніпро (третя особа-7),

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро (третя особа-8),

Житлово-будівельний кооператив №54 "Трубник", м. Дніпро (третя особа-9),

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради , м. Дніпро (третя особа-10),

Служба будівельно-монтажних робіт Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Дніпро ( третя особа-11),

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради , м. Дніпро ( третя особа-12) ,

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Колос", смт. Слобожанське (третя особа-13)

Обслуговуючий кооператив "ЖСК №8 Весна", м. Дніпро (третя особа-14)

про: стягнення 547 968 885, 53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19 у справі №904/2732/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача ПАТ "Дніпрогаз" на користь позивача АТ "Укртрансгаз": 408230613,84 грн. - заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу ; 71663666,49 грн. - пені; 43794743,92 грн. - інфляційних втрат , 14430198,98 грн. - 3% річних та 616700,00 грн. - витрат зі сплати судового збору; закрито провадження в іншій частині позовних вимог.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.19 змінено назву відповідача з ПАТ "Дніпрогаз" на АТ "Дніпрогаз"; апеляційну скаргу ПАТ "Дніпрогаз" задоволено частково, скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19р. у справі № 904/2732/18 позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" задоволено частково та стягнуто з АТ "Дніпрогаз" на користь АТ "Укртрансгаз": 186 582 865,00 грн. (сума заборгованості за послуги балансування - 150 352 665,60 грн., 3% річних - у сумі 2 814 044,63 грн., інфляційні - у сумі 5561 656,96 грн., пеня - у сумі 27 854 497,81 грн.). В іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь АТ "Дніпрогаз" 400 067,65 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 14.11.19 у справі № 904/2732/18 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.19р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу за надані послуги балансування протягом періоду травень-грудень 2017 року у розмірі 77 938 471, 86 грн, а також нарахованих позивачем на зазначену суму 3% річних в розмірі 1 007 432, 78 грн., 8 936 179, 04 грн. пені та 5 830 536, 35 грн. втрат від інфляції скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.19р. у справі № 904/2732/18 залишено без змін.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.20 у справі №904/2732/18 апеляційну скаргу АТ "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19 у справі №904/2732/18 в частині, переданій на новий розгляд, задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19 у справі №904/2732/18 в частині, переданій на новий розгляд, скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Укртрансгаз" в частині стягнення з АТ "Дніпрогаз" : 77 938 471,86 грн. суми основного боргу за надані послуги балансування протягом періоду травень-грудень 2017 року, 3% річних у розмірі 1 007 432,78 грн., 8 936 179,04 грн. пені та 5 830 536,35 грн. втрат від інфляції відмовлено.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова Ігоря Миколайовича, в якій скаржник просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження від 03.08.20р. ВП№62704083 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.19р. у справі №904/2732/18; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 03.08.20р. у ВП №62704083. Окрім того, скаржник просив до розгляду скарги на дії приватного виконавця зупинити виконання за виконавчим документом, про що винести відповідну ухвалу.

19.08.2020 від скаржника надійшла заява про забезпечення скарги, згідно якої просив суд зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2020, заборонити приватному виконавцю та будь-яким іншим державним та/або приватним виконавцям вчиняти будь-які дії з примусового виконання наказу виданого по цій справі; зупинити дію всіх постанов, винесених приватним виконавцем в рамках цього виконавчого провадження, а також інших виконавчих проваджень, відкритих цим та будь-якими іншими державними та/або приватними виконавцями з примусового виконання наказу по цій справі; зупинити стягнення на підставі наказу суду по цій справі; зобов`язати банківські установи відновити операції на рахунках скаржника. Заява обґрунтована посиланням на правові позиції Верховного Суду стосовно накладення арешту на грошові кошти боржників та практику адміністративних судів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 відмовлено у задоволенні скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 03.08.2020 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. в повному обсязі, відмовлено в задоволенні клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 19.08.20 р. про забезпечення скарги в повному обсязі.

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/2732/18 за розглядом скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова Ігоря Миколайовича, згідно якої просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу та заяву про забезпечення скарги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, ухвалена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Так, постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2020 та постанова про арешт коштів боржника від 03.08.2020 винесено з порушенням вимог територіальної юрисдикції. Окрім того предметом заяви про забезпечення скарги від 19.08.2020 є вимога відповідача про зупинення дії постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2020 та всіх інших постанов, винесених приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М., оскільки існує загроза порушення прав, свобод і інтересів АТ «Дніпрогаз» внаслідок протиправності рішень та дій приватного виконавця. Відкриття виконавчого провадження було обумовлене місцезнаходженням коштів боржника на відкритих рахунках у банках, місцезнаходження яких зареєстроване у місті Києві. При цьому суд виходив з того, що позивач (стягувач) надав приватному виконавцю інформацію та докази знаходження грошових коштів на рахунку відповідача у банку АТ «Кліринговий дім» з місцем реєстрації у м.Києві. Проте наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок, без наявності на ньому коштів не може бути власністю юридичної особи, оскільки призначений для зберігання грошових коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. Додані до заяви про відкриття виконавчого провадження докази, зокрема платіжне доручення №22781 від 03.08.2020 не є належним доказом наявності коштів на банківському рахунку боржника, оскільки таким доказом має бути підтвердження самого банку про наявність коштів на рахунках. З урахуванням зазначеного, господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 по справі №904/3732/18 - залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн. та докази надіслання апеляційної скарги учасникам справи.

Апелянтом усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 по справі №904/3732/18, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 12.11.2020.

Приватним виконавцем Щербаковим І.М подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній зазначає, що ним дотримано вимоги чинного законодавства, що регулюють порядок примусового виконання рішень суду, а доводи боржника є безпідставними. Так, зважаючи на правову природу безготівкових коштів, їх місцезнаходженням слід вважати місцезнаходження банку, на рахунках у якому вони знаходяться. Приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, про що зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України. Стягувачем було надано докази про відкриті боржником розрахункові рахунки в АБ «Кліринговий дім» та долучено копію Типового договору розподілу природного газу №42АВ491-1479-19 від 04.02.2019 та копію Додаткової угоди №2/№42АВ491-1479-19 від 21.10.2019 із зазначеними в них банківськими рахунками АТ «Дніпрогаз». При цьому положення Інструкції з організації примусового виконання рішення не містить вимоги, якими зобов`язано стягувача надати докази наявності грошей на банківських рахунках. На момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження виконавцю було надано повідомлення про фактичну наявність коштів на рахунках АТ «Дніпрогаз». Щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення скарги та обґрунтованості ухвали в цій частині, приватний виконавець зазначає, що при розгляді скарги на дії державного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження. Суд може лише зупинити стягнення на підставі виконавчого листа. Зазначене свідчить про правомірність висновків суду.

Від АТ «Укртрансгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі та вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність порушень приватним виконавцем вимог чинного законодавства, що регулюють порядок примусового виконання рішень суду. Безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності в розумінні ст. 190 ЦК України. В заяві про відкриття виконавчого провадження позивачем було зазначено рахунки відповідача відкриті в АБ «Кліринговий Дім» та надано докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема, копію Типового договору розподілу природного газу №42АВ491-1479-19 від 04.02.2019 та копію Додаткової угоди №2/№42АВ491-1479-19 від 21.10.2019. Окрім того АТ «Укртрансгаз» на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження було надано приватному виконавцю докази наявності коштів на рахунках АТ «Дніпрогаз», зокрема копію платіжного доручення №22781 від 03.08.2020. За таких обставин дії приватного виконавця вчинені у відповідності до вимог встановлених законодавством. Окрім того щодо доводів апеляційної скарги про вжиття заходів забезпечення скарги на дії приватного виконавця позивач зазначає, що в положеннях ГПК відсутня норма права, яка б передбачала можливість вчинення таких дій.

В судове засідання 12.11.2020 з`явився приватний виконавець Щербаков І.М., представник апелянта та АТ «Укртрансгаз». Інші представники не з`явились в судове засідання були повідомлені про час розгляду скарги.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (відповідач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М., згідно якої скаржник просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2020 ВП№62704083 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 у справі №904/2732/18;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 03.08.2020 у ВП №62704083.

Окрім того, скаржник просив до розгляду скарги на дії приватного виконавця зупинити виконання за виконавчим документом, про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем в м. Києві є порушенням вимог територіальної юрисдикції, встановленої ч.2 ст.24 ЗУ "Про виконавче провадження", згідно якої приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Місцезнаходженням юридичної особи - АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" , є м. Дніпро, вул. Кониського, 5; будь-яке майно в м. Києві у боржника відсутнє. Наявність же банківських рахунків відповідача у фінансових установах м. Києва, не може вважатися майном в розумінні ст.24 вищенаведеного закону. Окрім того, приватний виконавець на час відкриття виконавчого провадження не міг знати, чи є майно (кошти) на рахунках скаржника в банку, що знаходиться в м. Києві. Отже, на переконання скаржника, приватний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у виконавчому окрузі м. Києва та відповідно і наклав арешт на кошти боржника.

19.08.2020 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" надійшла заява в порядку статті 137 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення скарги, в якій останній просив суд:

- зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2020,

- заборонити приватному виконавцю та будь-яким іншим державним та/або приватним виконавцям вчиняти будь-які дії з примусового виконання наказу виданого по цій справі;

- зупинити дію всіх постанов, винесених приватним виконавцем в рамках цього виконавчого провадження, а також інших виконавчих проваджень, відкритих приватним виконавцем Щербаковим І.М. та будь-якими іншими державними та/або приватними виконавцями з примусового виконання наказу по цій справі;

- зупинити стягнення на підставі наказу суду по справі №904/2732/18;

- зобов`язати банківські установи відновити операції на рахунках скаржника.

Приватним виконавцем Щербаковим І.М. надано пояснення на скаргу на дії виконавця, згідно яких зазначив, що на підставі заяви АТ «Укртрансгаз» про відкриття виконавчого провадження, 03.08.2020 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62704083, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника.

У вказаній заяві стягувач повідомив про відкриті рахунки боржника в АБ «Кліринговий дім» (адреса банку: 04070, мКиїв, вул Борисоглібська, 5-а).

У якості доказів до заяви було додано Договір про розподіл природного газу №42АВ491-1479-19 від 04.02.2019 та Додаткову угоду №2/№42АВ491-1479-19 від 21.10.2019 в яких зазначено рахунки ПАТ «Дніпрогаз».

Окрім того до заяви про відкриття виконавчого провадження було додано повідомлення, згідно якого стягувач на виконання вимог абзацу 5 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, повідомив, про наявність коштів на рахунку АТ «Дніпрогаз», відкритому в АБ «Кліринговий Дім» (04.070, м.Київ, вул. Борисоглібська, 5-а), про що надано платіжне доручення №22781 від 03.08.2020, згідно якого АТ «Укртрансгаз» було перераховано на рахунок боржника кошти у розмірі 400 067,65 грн. Вказані обставини підтверджують, що грошові кошти на рахунку боржника, станом на 03.08.2020 знаходяться в межах виконавчого округу приватного виконавця.

На підставі зазначених документів приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. і було винесено вищевказані постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів скаржника та відсутність підстав для задоволення його скарги, оскільки дії приватного виконавця Щербакова І.М., який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення відповідної постанови та його подальші виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області не суперечать нормам законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 цього Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже закон надає право державному виконавцю виконувати рішення суду, у тому числі, і за місцезнаходженням майна боржника, яке розташоване в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку поширюється його компетенція. А тому він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частинами 1 та 2 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Як вбачається з матеріалів справи приватний виконавець Щербаков І.М. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Звертаючись з заявою про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначив, про відкриті рахунки боржника в АБ «Кліринговий Дім» у м.Києві, зазначив їх номери та надав докази, які підтверджують наявність коштів на таких рахунках.

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 177 Цивільного кодексу України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно ч. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно зч.ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції /визнання неіснуючого існуючим/, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Якщо відкинути цю юридичну фікцію, то таке означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також і у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Відповідна правова позиція неодноразово була викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, від 01.08.2019 у справі № 910/13508/15 та від 19.08.2019 у справі № 922/1293/15.

Таким чином наявність у боржника банківського рахунку (в тому числі і розрахункового рахунку) передбачає наявність у боржника майнових прав на грошові кошти, що знаходяться на рахунку у банківській установі та відповідно наявність у боржника майна в розумінні Глави 13 Цивільного кодексу України.

Тобто виконавче провадження може бути відкрите за місцезнаходженням банківської установи, в якій на рахунках боржника містяться грошові кошти.

З огляду на викладене колегія зазначає, що стягувач правомірно пред`явив наказ господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 у справі №904/2732/18 до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову І.М., тобто за місцем знаходження майна боржника (грошових коштів), а тому виконавче провадження відкрито з додержанням вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи подану скаргу господарським судом було встановлено як місцезнаходження боржника так і місцезнаходження його майна, що узгоджуються з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 19.02.2020 у справі №905/477/18, де Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, суд має встановити не тільки місцезнаходження боржника, а й місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів з урахуванням вимог статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", глави XIII ЦК України в розумінні якої, грошові кошти є майном та Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Таким чином дії приватного виконавця Щербакова І.М. щодо примусового виконання наказу у справі №907/273218 від 07.08.2019, виданого господарським судом Дніпропетровської області та винесена ним постанова від 03.08.2020 про відкриття виконавчого провадження №62704083 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та прийнята в межах повноважень приватного виконавця.

Доводи апелянта про неправомірність постанови приватного виконавця про арешт майна боржника грунтуються лише на неправомірності постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому, з урахуванням вищевикладених висновків суду не може вважатися неправомірною та такою, що порушує права скаржника, оскільки винесена в межах відкритого виконавчого провадження з дотриманням приватним виконавцем порядку дій, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Отже з огляду на встановлені обставини та наявні у справі докази колегія вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

З урахуванням викладених висновків, відсутні підстави для забезпечення скарги.

Окрім того колегія суддів зазначає, що нормами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такого правового механізму як забезпечення скарги на дії приватного виконавця. До того ж, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вживати заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного (приватного) виконавця.

Доводи апеляційної скарги про необхідність вчинення виконавчих дій виконавцем саме за місцезнаходженням боржника - місцем його реєстрації або за місцем знаходження майна, а не рахунків у банку, судом відхиляються, оскільки як вже зазначалося, приватний виконавець наділений правом приймати до виконання виконавчі документи також й за місцезнаходженням майна боржника, яким у даній справі є грошові кошти АТ «Дніпрогаз» на рахунках у банківських установах в м. Києві.

Щодо доводів апелянта про необхідності доведення стягувачем факту наявності грошових коштів на банківських рахунка боржника на момент відкриття виконавчого провадження, що може бути підтверджено виключно довідкою банківської установи, в якій відкриті відповідні рахунки колегія зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Стягувачем до заяви було надано Договір про розподіл природного газу №42АВ491-1479-19 від 04.02.2019 та Додаткову угоду №2/№42АВ491-1479-19 від 21.10.2019, в яких було зазначено номера рахунків, відкритих АТ «Дніпрогаз» в АБ «Кліринговий Дім». Окрім того до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано докази наявності коштів на рахунку боржника.

При цьому колегія зазначає, що вказана Інструкція з організації примусового виконання рішень не містить вимог щодо підтвердження наявності коштів на рахунку боржника лише шляхом наданням виключно банком виписок або будь-яких інших документів.

Принцип змагальності сторін, закріплений у частині 3 статті 13 та частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/2732/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/2732/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.11.2020

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя В.О.Кузнецов