РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020Справа № 910/9235/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 37243279)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» (01042, м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 3, корпус 2, офіс 9, ідентифікаційний код юридичної особи 42374562) стягнення заборгованості у розмірі 4 399 156 грн. 40 коп.
Представники:

від Позивача: Перевозник П.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 4 399 156 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки продуктів переробки зернових культур № 57 від 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позовну заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Роз`яснено Заявнику, що у випадку отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху під час дії карантинних заходів, встановлених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.02.2020 № «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої корона вірусом 2019-nCoV» та постановою від 02.04.2020 № 255 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України» від 11.03.2020 № 211», обчислення п`ятиденного строку для усунення недоліків розпочинається з наступного дня після закінчення строку карантину

13.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2020 року відкрито провадження у справі №910/9235/20, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.08.2020 року.

19.08.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 19.08.2020 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, запропоновано Позивачу надати письмові пояснення щодо настання строку оплати та надати видаткові накладні, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 16.09.2020 року.

15.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

15.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

16.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли пояснення по справі.

16.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 16.09.2020 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи з вказаних в ньому підстав; долучити письмові пояснення до матеріалів справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2020 року.

В судове засідання 07.10.2020 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 21.10.2020 року.

Судове засідання, призначене на 21.10.2020 року не відбулось з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, розгляд справи призначено на 11.11.2020 року.

11.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 11 листопада 2020 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 03.11.2020 року уповноваженій особі підприємства Відповідача.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Що стосується Клопотання представника Відповідача про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане Відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості прибуття у судове засідання та зважаючи на те, що про дату судового засідання Позивача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 11 листопада 2020 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

14.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» (Покупець) було укладено Договір поставки продуктів переробки зернових культур №57, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця продукти переробки зернових культур на умовах та в строки, обумовлені Договором, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість Товару відповідно до умов Договору і Специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору. (т.1 а.с.18-23)

Товар за Договором поставляється (передається) партіями протягом строку, вказаного в Специфікаціях. (п.1.3 Договору)

У п.1.4 Договору передбачено, що перелік найменувань Товару, його асортимент, одиниця виміру, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджуються Сторонами у Специфікаціях до Договору, що після підписання уповноваженими представниками Сторін становлять його невід`ємну частину. Кожна наступна Специфікація не відміняє і не припиняє дію попередніх Специфікацій ні повністю, ні частково, якщо інше не передбачено у Специфікації чи інших додатках до Договору.

Згідно з п.3.1 Договору сума Договору визначається шляхом додавання сум, вказаних у всіх Специфікаціях до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.2 Договору вартість кожної окремої партії Товару та ціна за одиницю Товару, що поставляється згідно з Договором, визначається у Специфікації за зразком, визначеним в Додатку № і до Договору, яку Сторони підписують на кожну окрему партію Товару.

Порядок розрахунків визначається у відповідній Специфікації по кожній окремій партії Товару. (п.5.1 Договору)

У п.6.1 Договору зазначено, що строк поставки (передачі) кожної окремої партії Товару за Договором зазначається Сторонами у відповідних Специфікаціях, які підписують уповноважені представники обох Сторін по кожній окремій поставці (передачі) Товару.

Поставка Товару відбувається на умовах FCA (Франко-перевізник) згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів « 1НКОТЕРМС» (в редакції 2010 року). (п.6.4 Договору)

Відповідно до п.6.5 Договору місце поставки кожної окремої партії Товару зазначається Сторонами у відповідних Специфікаціях, які підписують уповноважені представники обох Сторін по кожній окремій партії товару.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині виконання зобов`язань про нерозголошення конфіденційної інформації - згідно відповідних умов Договору. (п.13.1 Договору)

Специфікаціями №№1-96 до Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року Сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну, загальну вартість товару, період поставки, місце поставки, порядок розрахунків. Так, Специфікаціями №№1-73, 94-96 передбачено порядок розрахунків протягом 45 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної, а Специфікаціями №№74-93 передбачено порядок розрахунків протягом 45 календарних днів з моменту отримання оплати від торгових мереж/покупців ГРОНА ПЛЮС ТОВ. (т.1 а.с.24-119)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року Позивач у період з 21.02.2019 року по 06.12.2019 року здійснив поставку товару, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму в розмірі 36 652 102 грн. 80 коп. (т.1 а.с.120-258, т.2 а.с.1-109, 194-230)

В свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» на виконання умов Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року було сплачено на рахунок Позивача грошові кошти у загальному розмірі 32 252 946 грн. 40 коп., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 18.04.2019 року по 10.07.2019 року. (т.2 а.с.110-133)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що заборгованість Відповідача перед Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» становить 4 399 156 грн. 40 коп.

12.06.2020 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №130-2-19/1983 про здійснення оплати за Договором протягом 7 днів з дня отримання даної вимоги, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 12.06.2020 р., накладної, фіскального чеку. (т.2 а.с.137-141)

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначав, що строк оплати за Договором не настав, оскільки до теперішнього часу контрагенти Відповідача не розрахувались за проданий товар.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року Позивач у період з 21.02.2019 року по 06.12.2019 року здійснив поставку товару, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму в розмірі 36 652 102 грн. 80 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (т.1 а.с.120-258, т.2 а.с.1-109, 194-230)

В свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» на виконання умов Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року було сплачено на рахунок Позивача грошові кошти у загальному розмірі 32 252 946 грн. 40 коп., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 18.04.2019 року по 10.07.2019 року. (т.2 а.с.110-133)

Специфікаціями №№1-96 до Договору поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року Сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну, загальну вартість товару, період поставки, місце поставки, порядок розрахунків. Так, Специфікаціями №№1-73, 94-96 передбачено порядок розрахунків протягом 45 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної, а Специфікаціями №№74-93 передбачено порядок розрахунків протягом 45 календарних днів з моменту отримання оплати від торгових мереж/покупців ГРОНА ПЛЮС ТОВ. (т.1 а.с.24-119)

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд зазначає, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

При цьому, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №914/2236/18.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що обов`язок по оплаті за Договором поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» станом на момент розгляду даної справи настав.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» перед Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за Договором поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року становить 4 399 156 грн. 40 коп.

Крім того, факт наявності заборгованості у розмірі 4 399 156 грн. 40 коп. Товариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» перед Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за Договором поставки продуктів переробки зернових культур №57 від 14.02.2019 року також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період січень 2020 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (т.2 а.с.134)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження оплати Відповідачем грошових коштів Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в розмірі 4 399 156 грн. 40 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору поставки, не здійснив оплату вартості поставленого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 4 399 156 грн. 40 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грона Плюс» (01042, м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 3, корпус 2, офіс 9, ідентифікаційний код юридичної особи 42374562) на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 37243279) заборгованість у розмірі 4 399 156 (чотири мільйони триста дев`яносто дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 40 (сорок) коп. та судовий збір у розмірі 65 987 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 35 (тридцять п`ять) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин