ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. Справа№ 750/3192/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 про відмову у забезпеченні позову у справі №750/3192/14 (суддя Федоренко Ю.В., повний текст складено - 03.09.2020) за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення вартості привласненого майна і відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ наступне.

Позивач 31 березня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення президії адвокатського об`єднання від 6 лютого 2014 року, згідно з яким позивача відрахували зі складу членів цього об`єднання, а також рішення загальних зборів адвокатського об`єднання, оформлене протоколом від 27 лютого 2014 року, про припинення діяльності вказаного об`єднання та безкоштовне передання його майна і всіх активів Громадській організації «Чернігівське обласне об`єднання адвокатів»;

- зобов`язати відповідача відновити та повернути позивачеві у попередньому вигляді робоче місце у Деснянській юридичній консультації, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Горького, 1, без стягнення з позивача коштів на підставі рішення від 6 лютого 2014 року за період його вимушеної відсутності у колегії з 6 лютого 2014 року до дня фактичного виконання рішення суду включно;

- стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої шкоди у розмірі 43 306,70 грн., з яких: 20 700,00 грн. - вартість привласненого відповідачем майна; 7 606,70 грн. - вартість придбаних позивачем ліків; 15 000 грн. - відшкодування моральної шкоди.

Суди розглядали справу неодноразово.

Так, 24.03.2016 Деснянський районний суд м. Чернігова ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково.

Апеляційний суд Чернігівської області 07.02.2017 ухвалив рішення, яким скасував рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2016 року у частині розподілу судового збору; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 24.07.2019 ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду 26.02.2020 прийняла постанову, якою задовольнила касаційні скарги позивача та відповідача частково: скасувала рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.03.2016 та рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 07.02.2017 року і закрила провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду також роз`яснила позивачеві його право звернутися до неї протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

До Великої Палати Верховного Суду 26.03.2020 надійшла заява позивача (вх. №125/0/255-20) про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено; справу №750/3192/14 за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення відшкодування завданої шкоди передано до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.04.2020 справу №750/3192/14 прийнято до розгляду та відкрито провадження по ній, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від позивача 01.09.2020 до суду надійшло клопотання в якому, зокрема, ставиться питання про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на всю нерухомість, майно, кошти відповідача по АДРЕСА_1 , заборонити їх відчуження будь-який юридичним і фізичним особам та передачу в оренду від імені відповідача, ОА «ЧОКА», ГО «ЧООА» та інших в особі Авраменка Г.М. ;

- заборони реєстраційній службі Чернігівської міської ради управління адмінпослуг вчиняти дії по перереєстрації права власності нерухомого та рухомого майна, коштів, коду АО «ЧОКА» №02894740 (місцезнаходження: Чернігів, вул. Горького (Музейна), 1) на користь інших юридичних і фізичних осіб, передачу їх в оренду;

- заборони названій реєстраційній службі вчиняти будь-які зміни в установчих документах АО «ЧОКА» від імені групи з 33 осіб, яка ще 27.02.2014 самоліквідувалася, а з 13.03.2014 самоліквідацію внесла до ЄДР , позбавившись права на самовідновлення будь-ким за ст.41 ЗУ «Про держреєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в тогочасній редакції та ст. 28 цього ж Закону у зміненій редакції.

Крім того, позивач просить надіслати копію ухвали для виконання Центральному відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові, а також Реєстраційній службі Чернігівської міської ради управління адмінпослуг, зажадавши від них надати суду опис нерухомості, майна, коштів, на які накладено арешт з забороною названої перереєстрації, чи передачі в оренду.

Необхідність у забезпеченні позову, заявник пояснює тим, що відповідач в особі Авраменка Г.М. на підроблених протоколах створив фіктивну, підставну групу з 51-ї особи та протиправно присвоїв майно, документи, печатки, код позивача і поетапно вчинив протиправні дії, такі як продаж майна адвокатського об`єднання, здача майна в оренду, ведення переговорів про продаж нерухомого майна, в якому знаходиться робоче місце позивача та його майно. Вчинення відповідачем вказаних дій, за твердженнями позивача, виключають існування фактичного АО «ЧОКА» та виконання в майбутньому судового рішення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 у справі №750/3192/14 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано належних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, а також не підтверджено відсутність грошових коштів у АО «ЧОКА», відтак, не доведено обставин того, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову призведе до можливого утруднення (унеможливлення) виконання рішення в майбутньому.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

За доводами апелянта, судом не враховано та не надано правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, якими підтверджується, що стороння група з 51-ї особи в особі Авраменка Г.М. , не маючи відповідно фактичного відношення до АО «ЧОКА», привласнила і використовує належні позивачу і 400 членам АО «ЧОКА» печатку, всі документи та власність, в тому числі, шляхом здачі майна в оренду. Наведені обставини підробки документів та поетапні дії з протиправного привласнення майна позивача, на думку апелянта, виключають можливість виконання відповідачем рішення у даній справі.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2,4 частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення.

В частині позовних вимог немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову із посиланням на відповідні докази.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження обставин того, що майно або кошти, які є у відповідача як на момент пред`явлення позову, так і на момент подання заяви про забезпечення позову, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в частині майнових вимог та моральної шкоди, як і не доведено обставин відсутності грошових коштів у АО «ЧОКА», необхідних для виконання такого рішення в майбутньому.

В свою чергу, посилання заявника на підробку документів та неправомірне привласнення і використання відповідачем належних позивачу і 400 членам АО «ЧОКА» печатки, документів та іншого майна, є обставинами, які підлягають дослідженню під час розгляду даного спору, і наразі не є встановленими.

Подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.

Крім того, заявником не доведено обґрунтованості припущень, що невжиття заходів забезпечення позову в частині заборони реєстраційній службі вчиняти будь-які зміни в установчих документах АО «ЧОКА» може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача з огляду на заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування.

Таким чином, з огляду на недоведеність заявником обставин викладених у заяві про забезпечення позову, а також відсутність документального підтвердження щодо реальних, існуючих обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в майбутньому та ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 про відмову у забезпеченні позову у справі №750/3192/14 - без змін.

2. Матеріали справи №750/3192/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 20.11.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко