ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/167/20)
Провадження №13/913/167/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В.
про стягнення 1238659 грн 89 коп.
Секретар судового засідання - Пата А.С.
За участю представників сторін:
Від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Григор`єв О.М., довіреність №80 від 28.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000322 від 29.11.2019;
Від відповідача Не прибув
СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго про стягнення заборгованості за наданні послуги з розподілу електричної енергії у сумі 1 238 659,89 грн., а саме 620 836 грн 12 коп. заборгованість за надані у січні 2020 року послуги з розподілу електричної енергії; 568 727 грн 42 коп. пеня; 123 грн 27 коп. інфляційних нарахувань; 48 973 грн 08 коп. - 3% річних; 18 579 грн 90 коп. судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 26.12.2018 р. Відповідно до п. 3.4 договору визначено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії кожного першого робочого дня місяця попереднього за розрахунковим.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.03.2020 справа №913/167/20 передана для подальшого розгляду Господарським судом Луганської області тим самим складом суду, що і справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання №913/567/19 (суддя Яресько Б.В.) згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою від 24.03.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 21.04.2020 р.
16.04.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшло клопотання позивача від 14.04.2020 р. №01-19/2/91 про відкладення розгляду справи на дату після скасування дій карантину.
09.04.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшов відзив відповідача на позовну заяву №44/22-345 від 06.04.2020 р., за яким відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» у повному обсязі.
21.04.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули.
Ухвалою від 21.04.2020 суд відклав проведення підготовчого засідання по справі №913/567/19(913/167/20) на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
07.05.2020 р. на адресу суду надійшла заява позивача від 06.05.2020 №01-19/2/108 про збільшення розміру позовних вимог, за якою просить суд стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності УКРІНТЕРЕНЕРГО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання: на п/р НОМЕР_1 в AT Ощадбанк МФО банку 304665, код 31443937; 661 000,36 грн. - заборгованості за надані у січні 2020 року - березні 2020 року послуги з розподілу електричної енергії; 591 912,78 грн. - пені; 5 192,69 грн. -інфляційних нарахувань; 52 781,82 грн. - 3 % річних; 19 663,32 грн. - судового збору.
Зазначена заява про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим приймається судом до розгляду.
08.05.2020 р. на адресу суду надійшла відповідь позивача від 06.05.2020 №01-19/2/109 на відзив відповідача, за яким не погоджується з відзивом відповідача та просить суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 31.08.2020 р. суд призначив розгляд справи в підготовчому засіданні на 17 вересня 2020 року.
17.09.2020 р. на адресу суду надійшла заява позивача від 16 вересня 2020 р. №б/н про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач просить суд стягнути з ДПЗД "Укрінтеренерго" на користь ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання": 3 911 068,08 грн - заборгованість за надані у січні 2020 року - червень 2020 року послуги з розподілу електричної енергії; 654 021,38 грн - пеня; 14 824,72 грн - інфляційні нарахування; 67 283,86 грн. - 3% річних; 69 707,98 грн - судового збору.
Таким чином, суд розглядає по цій справі спір щодо стягнення з з ДПЗД "Укрінтеренерго" на користь ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання": 3 911 068,08 грн - заборгованість за надані у січні 2020 року - червень 2020 року послуги з розподілу електричної енергії; 654 021,38 грн - пеня; 14 824,72 грн - інфляційні нарахування; 67 283,86 грн. - 3% річних; 69 707,98 грн - судового збору.
17.09.2020 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник позивача.
Ухвалою від 17.09.2020 р. суд відклав розгляд справи на 29.10.2020 р.
29.09.2020 р. в судовому засіданні був присутній представник позивача.
Ухвалою від 29.09.2020 р. суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів до 31.10.2020 р., закрив підготовче провадження у справі №913/567/19(913/167/20); призначив справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2020 року.
20.10.2020 р. в судове засідання прибув тільки представник позивача, суд розпочав розгляд справи по суті, та в зв`язку з неприбуттям представника відповідача оголосив у судовому засіданні перерву до 16.11.2020 р.
16.11.2020 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник позивача. Представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги.
Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але участі свого представника не забезпечив.
Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд
Позивач ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» з 01.01.2019 р. здійснює на території Луганської області господарську діяльність з розподілу електричної енергії на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30.11.2018 р. № 1587 «Щодо провадження Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» діяльності з розподілу та постачання електричної енергії на території Луганської області» та є оператором системи розподілу.
Послуги з розподілу електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи надаються оператором системи розподілу у відповідності до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) на підставі Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до ПРРЕЕ, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання.
Відповідач - ДПЗД «Укрінтеренерго» приєдналося до умов публічного договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір), який розміщений на офіційному сайті позивача, про що свідчить Заява-приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 26.12.2018 року та заява - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка була направлена листом ДПЗД «Укрінтеренерго» № 44/09-5167/пон від 12.12.2019 року «Щодо надання заяви - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (копія Заяви - приєднання та листа додаються).
Пунктом 1.1 Договору визначено, що Договір є публічним договором приєднання, якій встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії постачальнику для його споживачів, як послуги Оператора системи розподілу.
Так, згідно п. 2.1 Договору, який кореспондується з п. 4.1 Договору, Оператор системи розподілу забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж Оператора системи розподілу з метою реалізації Постачальником, як суб`єктом роздрібного ринку, своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу.
Пунктом 2.2 Договору визначено, що Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії Оператора системи розподілу згідно з умовами глави 3 Договору.
Пунктом 3.4 Договору визначено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником у формі 100 % попередньої оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії кожного першого робочого дня місяця попереднього за розрахунковим.
Відповідно до п. 3.5 Договору, за підсумками надання послуг з розподілу електричної енергії в розрахунковому періоді Оператор системи розподілу складає та надає протягом 5 робочих днів на погодження Постачальнику Акт про надання послуг з розподілу електричної енергії. Протягом 2 робочих днів з дня отримання Акту про надання послуг з розподілу електричної енергії Постачальник повертає підписаний примірник даного Акту Оператору системи розподілу.
Згідно абзацу 3 п. 3.4 Договору постачальник здійснює остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу електричної енергії з Оператором системи розподілу за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання Акту про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Позивач належним чином, протягом січня-червня 2020 року виконував зобовязання за договором, що підтверджується Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», та актами про надання послуг з розподілу електроенергії, які разом з рахунками на оплату послуг з розподілу направлялись поштою відповідачу.
Так, протягом зазначеного періоду позивачем були надані послуги з розподілу електричної енергії, та направлені рахунки на їх оплату:
Січень 2020 р. на суму 620836 грн. 12 коп. рахунок № 29 від 10.02.2020 р. вручено 17.02.2020 р.
Квітень 2020 р. на суму 427476 грн. 60 коп. рахунок № 102 від 12.05.2020 р. вручено 19.05.2020 р.
Травень 2020 р. на суму 1286931 грн. 67 коп. рахунок № 130 від 09.06.2020 р. вручено 17.06.2020 р.
Червень 2020 р. на суму 1535659 грн. 45 коп. рахунок № 160 від 09.07.2020 р. вручено 16.07.2020 р.
Загальна сума за січень-червень 2020 р. склала 3911068 грн. 08 коп.
Надані послуги відповідачем оплачені не були.
Позивач в обґрунтування своїх вимог також посилається на рішення Господарського суду м. Києва по справі № 910/4812/19 за первісним позовом ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до ДПЗД «Укрінтеренерго» про стягнення 22941317 грн. 60 коп. за січень травень 2019 р. за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого відповідач приєднався 26.12.2018 р. та зустрічним позовом про визнання зазначеного договору недійсним.
Відповідачем був наданий в підготовчому засіданні відзив на позовну заяву в якій заперечував проти позовних вимог щодо стягнення заборгованості за січень 2020 року посилаючись зокрема на те, що відповідач є постачальником «останньої надії», був вимушений приєднатися до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, вважає зазначений договір таким, що не відповідає вимогам законодавства. Заперечуючи проти позову, відповідач також стверджує, що вказана позивачем заборгованість виникла у зв`язку із несвоєчасною сплатою кінцевими споживачами електричної енергії.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до статті 11 та ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідач в порушення п. 3.4. договору не здійснив 100% попередню оплату послуг з розподілу електричної енергії, не здійснив також і остаточний розрахунок протягом 5 банківських днів після отримання актів про надання послуг та рахунків від позивача в порушення вимог абз 3 п. 3.4. Договору.
Доводи відповідача щодо недійсності спірного договору судом відхиляються оскільки вони вже були предметом розгляду по справі № 910/4812/19. Згідно ч. 4 ст. 76 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Суд зазначає, що наявність заборгованості у кінцевих споживачів перед відповідачем не звільняє відповідача від обов`язку виконувати свої грошові зобов`язання перед позивачем.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних, втрат від інфляції та пені.
Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2020

Суддя Б.В.Яресько