ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2020 Справа№ 5015/4150/11

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Пукач М.В., розглянувши матеріали скарги: Державного підприємства „Залучанський спиртовий завод", с.Долішнє Залуччя, Снятинського району Івано-Франківської області

про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника Державного підприємства Залучанський спиртовий завод

у справі №5015/4150/11

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1", с.Ставчани Пустомитівського району Львівської області

до відповідача: Державного підприємства „Залучанський спиртовий завод", с.Долішнє Залуччя, Снятинського району Івано-Франківської області

про: стягнення заборгованості в розмірі 604921,32 грн.

Суб`єкт оскарження - Снятинський районний ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

За участю представників:

від боржника (скаржника): не з`явився;

від стягувача: Вельгош Тарас Михайлович - адвокат;

від суб`єкта оскарження: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила скарга від 02.11.2020р. (вх.№2842/20 від 03.11.2020р.) Державного підприємства „Залучанський спиртовий завод" про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника Державного підприємства Залучанський спиртовий завод.

Скарга від 02.11.2020р. (вх.№2842/20 від 03.11.2020р.) обґрунтована таким. Скаржник зазначає, що ДП Залучанський спиртовий завод було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, який визначений Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в господарському віданні Державного підприємства Залучанський спиртовий завод перебуває: комплекс в с. Підгайчики, вул. Заводська, 1, Коломийський район, Івано-Франківська обл.; нежитлові будівлі (пристанційний склад) в с. Підгайчики, вул. Залізнична, 2; житловий будинок в с. Долішнє Залуччя, вул. Шевченка, буд. 3, кв. 11; комплекс в с. Долішнє Залуччя, вул. Заводська, 2; житлова будівля (магазин) в смт. Гвіздець, вул. Франка І., буд. 67.

Скаржник зазначає, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 накладений арешт на все нерухоме майно ДП Залучанський спиртовий завод. (копії постанови Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про накладення арешту не подано). Скаржник зазначає, що накладення арешту на майно є порушенням мораторію на примусову реалізацію майна, встановленого статтями 1, 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна. Щодо строку звернення до суду, скаржник зазначає, що Державне підприємство Залучанський спиртовий завод зареєстровано 17.03.1995 та з 10.01.2011 перебуває в стані припинення. Підприємство не здійснює господарську діяльність. Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.09.2011 за № 37265496 зареєстровано обтяження арешт всього нерухомого майна ДП Залучанський спиртовий завод на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 ВП № 28914429 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Скаржник зазначає, що згідно відомостей розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Автоматизованій системі виконавчого провадження не можливо визначити реквізити виконавчого документа на підставі якого прийнята спірна постанова про арешт майна боржника та у ДП Залучанський спиртовий завод відсутні постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника. Скаржник зазначає, що наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 01.04.2020 № 565 призначено новий склад комісії з реорганізації державного підприємства Залучанський спиртовий завод, головою комісії призначено заступника директора ДП «УКРСПИРТ» ОСОБА_1 . В зв`язку з проведенням передприватизаційної підготовки боржником отримано інформаційну довідку від 20.07.2020 № 216994734 в якій містився спірний запис про арешт нерухомого майна. ДП Залучанський державний спиртовий завод направлено запити до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби та Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області з проханням надати інформацію з приводу обставин та підстав арешту нерухомого майна за постановою Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника. Зокрема, згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області від 16.10.2020 № 03-18/1987 постанова від 27.09.2011 №28914429 про арешт майна боржника прийнята на виконання наказу господарського суду Львівської області № 60/03.11 від 29.07.2011 про стягнення з ДП Залучанський спиртовий завод 630 103,73 грн. на користь ТОВ «Транс-Сервіс-1». Скаржник зазначає, що у зв`язку з перебуванням ДП Залучанський спиртовий завод в стані припинення відсутні уповноважені представники підприємства, а лист Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області від 16.10.2020 № 03-18/1987 направлений 21.10.2020 на адресу ДП Залучанський спиртовий завод простою кореспонденцією та отриманий 31.10.2020 працівником Залучанського МПД ДП «УКРСПИРТ» і скерований супровідним листом від 02.11.2020 № 436 представникові ДП Залучанський спиртовий завод Власюку Д.В. Враховуючи викладене, скаржнику, ДП Залучанський спиртовий завод стало відомо про арешт майна боржника та про підстави спірного арешту майна 02.11.2020р.

Ухвалою суду від 05.11.2020р. скаргу від 02.11.2020р. (вх.№2842/20 від 03.11.2020р.) Державного підприємства „Залучанський спиртовий завод" залишено без руху та надано Державному підприємству „Залучанський спиртовий завод" 3-денний строк з дня вручення ухвали суду про залишення скарги без руху для усунення недоліків. Від скаржника за вх.№32073/20 поступило клопотання про усунення недоліків з доданими до неї документами згідно додатків.

Ухвалою суду від 09.11.2020р. прийнято скаргу за вх.№2842/20 від 03.11.2020р. до розгляду та скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.11.2020р.

В судове засідання 17.11.2020р. скаржник (боржник) явки повноважного представника не забезпечив, у скарзі вх.№2842/20 від 03.11.2020р. завлено клопотання про розгляд скарги без участі представника скаржника. Судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема боржника, за адресою зазначеною у ЄДР ЮО, ФОП та ГФ та у поданій скарзі, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали суду від 09.11.20р., поштовою рекомендованою кореспонденцією №241.

17.11.2020р. від стягувача подано пояснення за вх.№33226/20 від 17.11.2020р., в яких стягувач зазначає про неповне викладення обставин вказаного у скарзі виконавчого провадження та відповідно відсутність в оскаржуваних діях державного виконавця порушень норм чинного законодавства. Стягувач зазначає, що ТОВ «Транс-Сервіс-1» було оскаржено до суду повернення виконавчого документа стягувачу та ухвалою Господарського суду Львівської області було визнано незаконними дії державного виконавця, що полягали у винесенні постанови про повернення виконавчого документа, визнано недійсною саму постанову та протиправною бездіяльність державного виконавця; зобов`язано виконавчу службу вчинити дії передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме передати пакет документів з приводу примусового виконання наказу господарського суду Львівської області по справі №60/03.11 від 29 липня 2011 року до Державної казначейської служби України. Стягувач зазначає, що накладення арешту у виконавчому провадженні застосовується для реального виконання судового рішення та не ототожнюється із накладенням стягнення на майно боржника під яким розуміється сукупність дій визначених в ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) відповідно до ч.1 якої, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Щодо покликань скаржника на Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», то такий накладає заборону на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств. Порядок саме реалізації майна регулюється чинним законодавством та державним виконавцем не застосовувався. Стягувач зазначає, що можливість накладення арешту на майно державних підприємств не суперечить приписам законодавства, що також випливає із норм ч.3 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції), яка передбачає обов`язок виконавця повідомляти центральному органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно, або Фонду державного майна України про накладення арешту на майно (в тому числі об`єкти нерухомого майна) боржника - юридичної особи, частка держави у статутному фонді якої становить не менш як 25 відсотків. В подальшому, як зазначає стягувач, державним виконавцем на виконання ухвали господарського суду вчинено дії передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що стало відповідно до п.18 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції) обставиною для обов`язкового зупинення виконавчого провадження, яке зупинене і на даний час, оскільки виконання рішення Державною казначейською службою не проведено. Стягувач зазначає, що після виконання державою в особі казначейської служби свого обов`язку відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», саме казначейська служба стає стягувачем, а тому обов`язок боржника відповідати за своїми зобов`язаннями не припиняється. Мораторій на реалізацію майна державних підприємств є тимчасовим обмежувальним заходом та не може означати звільнення боржника від відповідальності на завжди. З огляду на вказані обставини, стягувач просить в задоволенні скарги відмовити. Також стягувач зазначає, що є підстави застосувати строк позовної давності до вимог скаржника, оскільки посилання на призначення нової відповідальної особи за реорганізацію, яка триває вже понад 10 років, на думку стягувача, не може заперечувати факт обізнаності боржника з існуванням зведеного виконавчого провадження, наявністю численних боргів та виконавчих дій, серед яких і описаний арешт на майно, тобто на думку стягувача строк на звернення минув.

Окрім, цього подано письмові пояснення за вх.№33225/20 від 17.11.2020р. у яких заявник зазначає, що у стягувача відсутні будь-які відомості, щодо накладення арешту у виконавчому провадженні, а також відсутні документи на підтвердження накладення арешту на майно боржника.

В судове засідання 17.11.2020р. стягувач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі та зазначив, що в стягувача відсутні будь-які відомості щодо накладення арешту у виконавчому провадженні та відсутні документи на підтвердження накладення арешту на майно боржника.

13.11.2020р. від Снятинського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подано письмові пояснення за вх.№32789/20 від 13.11.2020р., в яких суб`єкт оскарження зазначає, що згідно даних АСВП виконавче провадження № 28914429 не перебуває і не перебувало у відділі ДВС.

Згідно даних АСВП дане виконавче провадження № 28914429 перебувало у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), що відповідно унеможливлює перегляд та надання більш детальної інформації про вчинення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню, оскільки провадження № 28914429 було підвідомче іншому органу державної виконавчої служби, а саме: відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

В судове засідання 17.11.2020р. суб`єкт оскарження явки повноважного представника не забезпечив, від Снятинського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подано клопотання за вх.№32943/20 від 17.11.2020р. про розгляд скарги без участі повноважного представника. Також в поданому клопотанні за вх.№32943/20 від 17.11.2020р. суб`єкт оскарження зазначає, що оскільки, виконавче провадження №28914429 згідно даних АСВП не перебуває і не перебувало на виконанні у Снятинському районному відділі ДВС, то орган виконавчої служби не погоджується із скаргою ДП «Залучанський спиртовий завод» та просить у задоволенні даної скарги відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду по суті скарги, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.07.2011р. у справі №5015/4150/11 заяву ТзОВ "Транс-Сервіс-1" про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 21.06.2011р. у справі № 60/03.11 задоволено, ухвалено видати наказ на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 21.06.2011р. у справі №60/03.11., а справу №60/03.11 повернути Постійно діючому Третейському суду при Асоціації „Всеукраїнська інвестиційна асоціація".

29.07.2011р. Господарським судом Львівської області у справі №60/03.11 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2014р. у справі №5015/4150/11 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" №268/1-4 від 25.09.2014р. (вх.№4612/14 від 26.09.2014р.) задоволено, визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області Чичул Ю.І., що полягає у винесенні постанови від 20.06.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу за провадженням по наказу господарського суду Львівської області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.; визнано недійсною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області Чичул Ю.І. від 20.06.2014р. про повернення виконавчого документу стягувачу за провадженням ВП №37437182 по наказу Господарського суду Львівської області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.; визнано протиправною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області Чичул Ю.І., що полягає у не здійсненні заходів з підготовки відповідного пакету документів для передачі до Державної казначейської служби України при примусовому виконанні наказу господарського суду Львівської області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. (ВП №37437182); зобов`язано начальника відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області вчинити дії, передбачені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а саме підготувати та передати пакет документів з приводу примусового виконання наказу господарського суду Львівської області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. до Державної казначейської служби України.

Згідно із ч.4.ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ухвалі Господарського суду Львівської області від 18.11.2014р. у справі №5015/4150/11, зокрема встановлено, що 02.07.2013р. скаржник, на адресу ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області надіслав заяву від 21.06.2013р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.07.2013р., фіскальним чеком №0188 від 02.07.2013р. та повідомленням про вручення поштового відправлення №774 від 05.07.2013р., в якій зазначив, що 27.09.2011р. ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області, на підставі наказу господарського суду Львівської області від 29.07.2011р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 19.10.2011р. ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області винесено постанову про передачу матеріалів справи до відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.01.2013р. УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову №ВП 28914429 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

26.03.2013р. на адресу ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області було подано заяву від 25.03.2013р. про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області від 29.07.2011р.

08.04.2013р. старшим державним виконавцем ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області Чичул Ю.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37437182 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 29.07.2011р.

20.06.2014р. державним виконавцем ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області, на підставі п.9 ч.1.ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову ВП №37437182 про повернення виконавчого документа стягувачеві разом із наказом господарського суду Львівської області від 29.07.2011р.

03.11.2020р. за вх.№2842/20 Державне підприємство „Залучанський спиртовий завод" звернулось із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника Державного підприємства Залучанський спиртовий завод.

Державне підприємство „Залучанський спиртовий завод" копії оскаржуваної постанови від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника до матеріалів скарги не долучено. Заяв в порядку ст. 81 ГПК України про витребування доказів не подано. Скаржник зазначив, що згідно відомостей розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Автоматизованій системі виконавчого провадження не можливо визначити реквізити виконавчого документа на підставі якого прийнята спірна постанова про арешт майна боржника та у ДП Залучанський спиртовий завод відсутні постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника.

Як вбачається із пояснень Снятинського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вх.№32789/20 від 13.11.2020р., згідно даних АСВП виконавче провадження № 28914429 не перебуває і не перебувало у відділі ДВС. Згідно даних АСВП дане виконавче провадження № 28914429 перебувало у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), що відповідно унеможливлює перегляд та надання більш детальної інформації про вчинення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню, оскільки провадження № 28914429 було підвідомче іншому органу державної виконавчої служби, а саме: відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

ТзОВ"Транс-Сервіс-1" надано письмові пояснення за вх.№33225/20 від 17.11.2020р. у яких заявник зазначає, що у стягувача відсутні будь-які відомості, щодо накладення арешту у виконавчому провадженні, а також відсутні документи на підтвердження накладення арешту на майно боржника.

Частина друга статті 343 ГПК України визначає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно із ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

У відповідності із ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", - примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів визначених цим Законом.

ДП "Залучанський спиртовий завод" просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна, про який він дізнався з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, доказів винесення оскаржуваної постанови ні скаржником, ні стягувачем, ні суб"єктом оскарження не подано, у зв"язку із чим є не можливим надати правову оцінку обставинам наведеним у скарзі скаржником та виконавчому документу, який оскаржується. На виконання вимог ухвали суду від 09.11.20р. у справі №5015/4150/11, суб"єктом оскарження матеріалів виконавчого провадження не представлено.

Відповідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України закріплений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Впаховуючи вищевикладене, надані докази, встановлений процесуальний десятиденний строк для розгляду скарги, доводи заявника є необґрунтованими, недоведеними та враховуючи не підтвердження факту прийняття, чинності на час звернення, оскаржуваної постанови від 27.09.2011 № 28914429, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог скаржника, щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника заявлених у скарзі від 02.11.2020р. (вх.№2842/20 ).

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст.234,339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Державного підприємства „Залучанський спиртовий завод" від 02.11.2020р. (вх.№2842/20 від 03.11.2020р.) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції від 27.09.2011 № 28914429 про арешт майна боржника Державного підприємства Залучанський спиртовий завод, відмовити.

Суддя С.В. Іванчук