СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. Справа № 905/2048/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Зучек Є.Н., положення про юридичний відділ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №7-к від 27.06.2019, положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №487 від 22.05.2019, наказ №126-к від 11.07.2019, довіреність №64 від 26.12.2019,

відповідача - Бережного Ю.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3273 від 15.07.20009, довіреність №2 від 09.01.2020,

третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (вх.№2799Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2020 про призначення судової експертизи у справі №905/2048/18 (головуючий суддя Курило Г.Є., судді Сковородіна О.М., Аксьонова К.І., повний текст ухвали підписано 01.10.2020)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду державного майна України, м.Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 24.329.219,02 грн та пені у розмірі 1.769.308,38 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.10.2020, зокрема, задоволено клопотання ТОВ "СРЗ" про призначення судової експертизи та призначено судову економічну експертизу у справі №905/2048/18, проведення якої доручено Донецькому-науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №905/2048/18 зупинено на час проведення експертизи.

Позивач, РВ ФДМ України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, з вказаною ухвалою місцевого господарського суду частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу в частині призначення судової економічної експертизи, а справу №905/2048/18 направити до Господарського суду Донецької області. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку призначення місцевим господарським судом експертизи здійснено без врахування фактичних обставин справи з порушенням норм процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №905/2048/18 між суддями від 23.10.2020 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та призначено справу №905/2048/18 до розгляду на 17.11.2020.

16.11.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «СРЗ» надійшов відзив на апеляційну скаргу суду (вх.№11176), в якому відповідач просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2020 залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Представник третьої особи не скористався процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 було своєчасно направлено всім сторонам по справі за юридичними адресами, при цьому, в ухвалі апеляційний господарський суд зазначав, що інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/. Явка представників не визнавалась обов`язковою.

Таким чином, Східним апеляційним господарським судом було здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції обмежений тридцятиденним строком з моменту відкриття апеляційного провадження у справі.

Отже, колегія суддів, врахувавши рівень складності та обставини справи, вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи по справі.

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню в частині задоволення клопотання про призначення судової експертизи.

В свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, Господарським судом Донецької області розглядається справа №905/2048/18 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях до ТОВ «СРЗ» про стягнення на користь державного бюджету заборгованості за користування майном у сумі 26.083.500,30 грн та пені у розмірі 1.839.516,32 грн.

Відповідач, ТОВ «СРЗ», неодноразово звертався до господарського суду з клопотаннями про призначення судової економічної експертизи (клопотання від 24.01.2019, 18.05.2020, 29.09.2020).

Господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи у даній справі, про що прийняв відповідну ухвалу від 01.10.2020, яка є предметом оскарження в даному апеляційному провадженні.

На вирішення експертів поставлені наступні питання:

1) чи вірно виконані позивачем розрахунки розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з листопада 2010 року по січень 2016 року та розрахунки розмірів щомісячних платежів за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") поза строком дії договору оренди за період з лютого 2016 року по липень 2020 року, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" до підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003? Якщо ні, судовому експерту виконати розрахунок розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з листопада 2010 року по січень 2016 року та розмірів платежів за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") поза строком дії договору оренди за період з лютого 2016 року по липень 2020 року, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" до підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003;

2) чи вірно виконаний позивачем розрахунок суми заборгованості відповідача за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") за період з листопада 2017 року по липень 2020 року в розмірі 26.083.500,30 грн, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" до підписання акту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання сторонами договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003? Якщо ні, судовому експерту виконати розрахунок суми заборгованості відповідача за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") за період з листопада 2017 року по липень 2020 року, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" до підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003;

3) чи вірно виконані відповідачем розрахунки розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з листопада 2010 року по січень 2016 року та розрахунки розмірів щомісячних платежів за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") поза строком дії договору оренди за період з лютого 2016 року по травень 2020 року, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами акту приймання - передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання сторонами договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, та після підписання акту приймання-передавання частини державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства "Азовський судноремонтний завод" від 03.06.2019? Якщо ні, судовому експерту виконати розрахунок розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з листопада 2010 року по січень 2016 року та розмірів платежів за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") поза строком дії договору оренди за період з лютого 2016 року по травень 2020 року, виходячи з кількісного складу основних засобів цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами акту приймання - передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, а також після підписання акту приймання-передавання частини державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства "Азовський судноремонтний завод" від 03.06.2019?;

4) чи вірно виконаний відповідачем розрахунок суми заборгованості Відповідача за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") за період з листопада 2017 року по травень 2020 року в розмірі 15779750,81грн, враховуючи зміни кількісного складу основних засобів та вартості цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами вкту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання сторонами договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, а також зміни кількісного складу основних засобів та вартості цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами акту приймання-передавання частини державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства "Азовський судноремонтний завод" від 03.06.2019? Якщо ні, судовому експерту виконати розрахунок суми заборгованості Відповідача за користування майном (цілісним майновим комплексом "Азовський судноремонтний завод") за період з листопада 2017 року по травень 2020 року, виходячи з кількісного складу та вартості цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна від 27.10.2010 та укладання договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 та враховуючи зміни кількісного складу та вартості цілісного майнового комплексу "Азовський судноремонтний завод" після підписання сторонами акту приймання-передавання частини державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства "Азовський судноремонтний завод" від 03.06.2019?

Приймаючи оскаржувану ухвалу в частині задоволення клопотання про призначення судової експертизи, суд першої інстанції зазначив про значний обсяг поданих до суду первинних документів, наявність заперечень відповідача щодо правильності нарахування позивачем заборгованості, та факт щомісячного коригування орендної плати. Отже, місцевий господарський суд дійшов висновку, що з метою виключення помилок в розрахунках, встановлення чіткого розміру простроченої заборгованості за договором оренди №1055/03 від 17.06.2003 та всіх його складових - необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що на його думку, господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали про призначення економічної експертизи, було порушено норми процесуального права, а саме ст. 99 ГПК України, адже ні судом першої інстанції ні відповідачем, як заявником відповідних клопотань, не доведено, та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що для здійснення розрахунків у даній справі необхідні спеціальні знання. Так, на переконання позивача в даному випадку розрахунки повинні здійснюватися ні експертним шляхом, а лише відповідно до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Донецької області від 01.10.2020 у справі №905/2048/18, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 100 ГПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення у справі судової експертизи повинно вирішуватись лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відносини між сторонами по даній справі склалися відносно стягнення на користь державного бюджету заборгованості за користування майном цілісного майнового комплексу «Азовський судноремонтний завод» поза строком дії договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 у сумі 26.083.500,30 грн та пені у сумі 1.839.516,32 грн.

Суд першої інстанції погодився з позицією відповідача, що для встановлення правильності:

- розрахунків розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003,

- розрахунків розмірів щомісячних платежів за користування майном цілісного майнового комплексу поза строком дії договору оренди за певний період,

- розрахунку суми заборгованості відповідача за користування майном за певний період - потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

В той же час, слід зазначити, що у сфері права існують нормативно-правові документи, які регулюють орендні відносини в частині визначення розміру орендної плати.

Так, за умовами спірного договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, укладеного між РВ ФДМ України по Донецькій області (орендодавець) та ТОВ "СРЗ" (орендар), орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Азовський судноремонтний завод", склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки (додаток №3), протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.04.2003, вартість якого становить 56740,6 тис. грн.

Орендар вступає у строкове платне користування підприємством у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акту приймання-передачі підприємства. Передача підприємства в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Вартість майна підприємства, яке орендар повертає орендодавцю (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець), визначається на підставі передавального балансу підприємства та акту оцінки, складеного за даними інвентаризації на момент припинення дії договору, звіреного з актом приймання-передачі підприємства в оренду. Орендар повертає підприємство орендодавцю або юридичній особі, яку вкаже орендодавець у порядку, визначеному чинним законодавством України та договором. Підприємство вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.п.2.1., 2.3., 2.4. договору).

Відповідно до п.п.3.1.- 3.3. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями, і становить без ПДВ за квітень (базовий) місяць - 172.027,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди - червень визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень, червень. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету з врахуванням умов Закону України "Про державний бюджет України" на відповідний рахунок, відкритий в Управлінні Державного казначейства у Донецькій області щомісяця не пізніше 25 числа.

Тобто, в самому договорі оренди сторони дійшли згоди, що орендна плата визначається на підставі вказаної Методики.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції, що діяла на момент укладання спірного договору оренди, Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.101995 №786 затверджена "Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу" (далі - Методика № 786), яка є єдиним організаційно-економічним механізмом справляння плати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації та іншого державного майна.

Обґрунтовуючи клопотання про призначення судової експертизи відповідач ТОВ "СРЗ" наводить наступні обставини.

27.10.2010 за актом приймання-передачі ТОВ "СРЗ" (орендарем) було повернуто Регіональному відділенню (орендодавцю) державне окремо визначене майно, що увійшло до складу цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод" в кількості 1165 одиниць (по первісній вартості станом на 31.08.2010 - 19.802.125,82 грн.; по балансовій (залишковій) вартості станом на 27.10.2010 - 7.182.582,42 грн.

12.11.2010 сторонами по договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 було підписано договір №4 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 укладеного на державне майно - цілісний майновий комплекс ДП "Азовський судноремонтний завод", яким змінено склад об`єкту договору оренди в бік зменшення його кількісних та вартісних показників відповідно до кількості та вартості майна ЦМК ДП "Азовський судноремонтний завод" (1165 одиниць); майно повернуто ТОВ "СРЗ" орендодавцю за актом приймання-передачі від 27.10.2010.

Проте, колегія суддів зазначає, що жодна з зазначених обставин не може бути підставою для проведення судової економічної експертизи.

Посилаючись на підписання між сторонами у справи договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, укладеного на державне майно - цілісний майновий комплекс ДП "Азовський судноремонтний завод", позиція господарського суду та відповідача зводиться до необхідності пропорційного зменшення розміру орендної плати, в тому числі шляхом призначення судової економічної експертизи.

В той же час, за текстом договору №4 від 12.11.2010 йде мова про визначення об`єкту (його складу) договору оренди №1055/03 від 17.06.2003, але не має жодної узгодженої між сторонами умови щодо відповідної зміни розміру орендної плати.

Так, положеннями п.2 договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 зазначено, що: «Всі інші пункти договору оренди, які не зачіплюються даним договором №4 від 12.11.2010, залишаються без змін та сторони підтверджують по ним свої зобов`язання».

Жодних претензій до нарахування орендної плати з моменту укладення договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 до 2019 року (розгляду судової справи №905/2048/18 за позовом Регіонального відділення ФДМ України до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості з орендної плати та пені) ТОВ «СРЗ» не заявляло.

Відповідачем не надано до суду та не зазначено у клопотанні про призначення судової економічної експертизи інформації про те, чи змінювався розмір орендної плати за згодою сторін, або у судовому порядку після зміни складу об`єкту оренди.

Отже, без внесення змін до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 в частині зміни орендної плати (п. 3.4. договору) після припинення дії договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 з визначеним розміром орендної плати, яка є суттєвою умовою договору оренди, господарський суд безпідставно пов`язав зміну кількісного складу орендованого майна з розміром орендної плати, заборгованість зі сплати якої нарахована Регіональним відділенням.

Таким чином, єдиним організаційно-економічним механізмом справляння оплати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації та іншого державного майна є Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786. Тому розрахунки орендної плати повинні здійснюватися ні експертним шляхом, а у чіткій відповідності до вимог Методики.

Крім того, слід зазначити, що наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 було затверджено Інструкцію "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" та "Науково- методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", якими визначено основні види (підвиди) експертизи.

Так, згідно п. 1.2.3. Інструкції економічна експертиза включає експертизу: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Розрахунки розмірів щомісячних орендних платежів по договору оренди, розрахунки розмірів щомісячних платежів за користування майном поза строком дії договору оренди за певний період та розрахунки суми заборгованості за користування майном за певний період, не входять до головних завдань економічної експертизи.

Так, місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 01.10.2020 по справі №905/2048/18 не встановлено, а відповідачем у клопотаннях не доведено, та в матеріалах справи №905/2048/18 відсутні належні та допустимі докази того, що для зазначених вище розрахунків необхідні спеціальні знання, як передбачено ст. 99 Господарського процесуального кодексу України

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з висновком Господарського суду Донецької області про призначення у справі судової експертизи, оскільки судом першої інстанції не встановлено, що саме входить до кола доказування у даній справі, не враховано, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення лежить на стороні, яка на них посилається, не обґрунтовано в чому саме полягає суперечливість доказів, наданих сторонами, та не наведено жодних обґрунтувань стосовно того, що питання, поставлені на роз`яснення експертів, не можуть бути досліджені під час судового розгляду на підставі наявних у справі та поданих сторонами доказів.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала в частині призначення експертизи є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

У свою чергу необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі в порядку п.1 ч.2 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою сторони, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення судом судової експертизи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Колегія суддів бере до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі №24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У зв`язку з наведеним, скасування самої лише ухвали про зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи, враховуючи, що перед судовим експертом судом першої інстанції поставлені питання, які мають правовий характер і вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. При цьому, частина питань спрямовує експерта на збір та оцінку доказів, що до його компетенції чинним законодавством не віднесено.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею даної справи на розгляд до Господарського суду Донецької області.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271, ч. 6 ст. 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.10.2020 у справі №905/2048/18 скасувати в частині призначення судової економічної експертизи.

Справу передати на розгляд Господарського суду Донецької області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строк і порядок оскарження даної постанови визначено у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.11.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай