ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5792/20

за позовом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, м.Підгроднє, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро

про забезпечення позову

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: Скубченко С.М., Ганчева С.Г.

від відповідача: Алєксєєнко Р.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В поданій заяві просить суд вжити заходів забезпечення позову у вигляді:

- накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номером:

- :01:039:0006;

- :01:039:0002,

- :01:039:0005;

- :01:039:0004;

- :01:077:0015;

- :01:078:0015;

- :01:073:0003;

- :01:073:0002;

- :01:089:0004;

- заборони Головному Управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області вчиняти будь-які погодження проектів та передачі земельних ділянок на підставі проектів відведення земельних ділянок у власність виготовлених на підставі наказів:

- № 4-3876/15-20-СГ від 24.03.2020 кадастровий номер :01:077:0015,

- № 4-2606/15-20-СГ від 26.02.2020 кадастровий номер :01:078:0015,

- № 4-2613/15-20-СГ від 26.02.2020 кадастровий номер :01:073:0003,

- № 4-2611/15-20-СГ від 26.02.2020 кадастровий номер :01:073:0002,

- № 4-26-09/15-20-СГ від 26.02.2020 кадастровий номер відсутній,

- № 4-6205/15-20-СГ від 13.05.2020 кадастровий номер :01:089:0004;

- № 4-9406/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9407/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9408-15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9410-15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9412/15-20-СГ від 07.09.2020,

-№ 4-9413/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9414/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9415/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9416/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9418/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9420/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9226/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9470/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9476/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9480/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9512/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9514/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9527/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9533/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-10053/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10060/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10066/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10069/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10071/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10074/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10076/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10085/15-20-СГ від 23.09.2020,

- № 4-10088/15-20-СГ від 23.09.2020- кадастровий номер :01:039:006;

- № 4-9409/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9421/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9484/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9485/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9488/15-20-СГ від 08.09.2020;

- № 4-9490/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9493/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9496/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9498/15-20-СГ від 08.09.2020,

- № 4-9526/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9529/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4- 9531/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9535/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9536/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9539/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9540/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9542/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9544/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-9545/15-20-СГ від 09.09.2020,

- № 4-10056/15-20-СГ від 23.09.2020,

-№ 4-10067/15-20-СГ від 23.09.2020 - кадастровий номер :01:039:0002;

- № 4-9411/15-20-СГ від 07.09.2020,

- №4-9417/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9417/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9419/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9422/15-20-СГ від 07.09.2020,

- № 4-9424 від 07.09.2020 - кадастровий номер :01:039:0005;

- № 4-9517/15-20-СГ від 09.09.2020,

№ 4-9523/15-20-СГ від 09.09.2020 - кадастровий номер :01:039:0004.

В обгрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що Пунктом 21 перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

На території Підгородненської міської ради розташовані землі КСП «Нижнєдніпровський», в силу прийнятого закону земельні ділянки перейшли до комунальної власності.

20.12.2019 посадовими особами міської ради виявлено, що земельні ділянки КСП «Нижнєдніпровський» сформовані в кадастрові номери із зазначенням права державної власності, що є порушенням закону. Оскільки після набрання чинності вищезазначеним законом територіальні органи держгеокадастру не мають права розпорядження такими землями. Набрання чинності зазначеного закону відбулось 01.01.2019.

За даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутні відомості про державну реєстрацію комунальної власності на спірні земельні ділянки за позивачем.

Окрім того, відповідно до інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:077:0015 (номер запису про право власності 38779591, дата 20.10.2020), :01:078:0015 (номер запису про право власності 38779976, дата 20.10.2020), :01:073:0003 (номер запису про право власності 38780497, дата 20.10.2020), :01:073:0002 (номер запису про право власності 38779102, дата 20.10.2020) зареєстровано право власності за третіми особами, які не є учасниками процесу.

Відповідно до статті 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності, суд зазначає, що позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову, тобто доказів вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на відчуження спірних земельних ділянки або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі, у разі задоволення позовних вимог.

Доводи позивача ґрунтуються на власних припущеннях та не підтверджені документально.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову покладаються на Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст.136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 17.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя С.П. Панна