ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1451/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс на рішення господарського суду Запорізької області від 17.08.2020, повне рішення складено 19.08.2020, суддя Топчій О.А., у справі №908/1451/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська пивна компанія (79069, м. Львів, вул. Шевченка, б. 323)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, б. 10-А)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

10.06.2020 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська пивна компанія» з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія «Економ Плюс» про стягнення заборгованості в розмірі 82 065,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати вартості поставленого товару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.08.2020 у справі № 908/1451/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська пивна компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс про стягнення коштів задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська пивна компанія заборгованість у розмірі 82 065,66 грн (вісімдесят дві тисячі шістдесят п`ять гривень 66 коп., судовий збір у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, нез"ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 17.08.2020 у справі № 908/1451/20 скасувати повністю із закриттям провадження у справі, з підстави передбаченої частиною 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник наголошує на тому, що мало місце несвоєчасна оплата Покупцем за поставлений, товар. Проте, Покупець (ТОВ «ТК «Економ Плюс») почав виконувати свої зобов`язання за Договором поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Львівська пивна компанія» за поставлену продукцію (чай).

А саме, 24 червня 2020 року ТОВ «ТК «Економ Плюс» перерахував Постачальнику 35 000 гривень - платіжне доручення № 677143 від 24.06.2020 року. Після даної оплати була ще одна оплату від 01 липня 2020 року також на 35 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 677774 від 01.07.2020 року.

Також Покупець та Постачальник у порядку статті 601 Цивільного кодексу України уклали один з одним Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 11 495,55грн.

Нарешті, 27 серпня 2020 року ТОВ «ТК «Економ Плюс» сплатило Постачальнику двома платежами 154 грн. 51 коп. та 1084грн. 27коп.

Таким чином, ТОВ «ТК «Економ Плюс» (Покупець за Договором) повністю виконало зобов`язання перед Постачальником з оплати поставлених товарів та погашення суми боргу у розмірі 82 065 66 грн.

Узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так, позивач зазначає, що протягом розгляду даної справи судом першої інстанції відповідачем не реалізовано своє право на подання суду доказів здійснення оплат. Більше того, на дату винесення оскаржуваного рішення доказів оплат на суму 12734,33 грн. (154,51 грн.+ 1084,27грн.+11 495,55грн.) взагалі не існувало.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс на рішення господарського суду Запорізької області від 17.08.2020, у справі №908/1451/20, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Учасникам справи роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу, встановлено строк для його подання, а також право подати клопотання та заяви (за наявності), додаткові докази (за наявності) та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції, заперечення на заяви та клопотання, встановлено строк їх подання.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

01.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська пивна компанія» - Постачальник та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельна Компанія «Економ Плюс» - Покупець укладено Договір поставки № 26/19.

Відповідно до п.1.1. Договору, Позивач зобов`язується передати у встановлені терміни товар у власність Відповідача, відповідно до поданого Відповідачем Замовлення, а Відповідач зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2. Договору, право власності на товар переходить до Відповідача з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної (товарно-транспортної) накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

В межах укладеного сторонами Договору Позивачем передано, а Відповідачем прийнято товару на загальну суму 82 065,66 гри., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними з врахуванням актів на повернення.

Відповідно до п. 5.5. Договору, Відповідач зобов`язався здійснювати розрахунки на умовах відстрочки платежу терміном 45 (сорок п`ять) банківських днів з моменту отримання товару.

В порушення вищенаведених договірних зобов`язань, Відповідачем не було оплачено прийнятого ним без зауважень товару на суму 82 065,66 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати вартості поставленого товару стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в примусовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість у загальному розмірі 82 065,66 грн. у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки № 26/19 від 01.06.2019 року щодо своєчасного розрахунку за надані послуги.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положенням ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згідно ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, на підставі ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати увстановлений строк

(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач прийняті на себе зобов`язання виконав належним чином, здійсив поставку Товару. Відповідач в порушення умов укладеного договору кінцевий розрахунок не здійснив, несплачена заборгованість за договором склала 82 065,66 грн. Відповідачем доказів сплати суми заборгованості за спірним договором не надано.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 80 (ч. 3, 4, 8) ГПК України визначає, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які стверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Також колегія суддів зауважує, що як вбачається з апеляційної скарги та доданих до неї документів, погашення заборгованості проводилось відповідачем уже після відкриття судового провадження в даній справі, а саме: 24.06.2020р. на суму 35000,00грн.; 01.07.2020р. на суму 35000,00грн.; 27.08.2020р. (після винесення оскаржуваного рішення) на суму 154,51грн.; 27.08.2020р. (після винесення оскаржуваного рішення) на суму 1084,27 грн.; та проведено зарахування зустрічних однорідних вимог 25.08.2020р. (після винесення оскаржуваного рішення) на суму 11 495,55грн.

Таким чином, протягом розгляду даної справи судом першої інстанції відповідачем не реалізовано своє право на подання суду доказів здійснення оплат. Більше того, на дату винесення оскаржуваного рішення доказів оплат на суму 12734,33 грн. (154,51 грн.+ 1084,27грн.+11 495,55грн.) взагалі не існувало.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельна компанія Економ Плюс - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.08.2020 у справі 908/1451/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова