РІШЕННЯ

12 жовтня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/198/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:

1.Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш", вул. Князя Володимира Великого, 29, м. Чортків, Тернопільська обл.,48505,

2. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та ОСОБА_2 .

За участі представників:

Позивача: Адвокат Степанов Володимир Вікторович, ордер серія ТР № 041798 від 16.06.2020 (без обмежень).

Відповідача 1: керівник Сеньків Петро Павлович, витяг з ЄДР.

Відповідача 2 : не з`явився.

Суть справи.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №б/н від 18.03.2020 (вх.№230 від 23.03.2020) до відповідачів: 1. Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" 2. ОСОБА_2 , у якій просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30.03.2020 позовну заяву №б/н від 18.03.2020 (вх.№230 від 23.03.2020) ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

18.05.2020 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява з додатками про усунення недоліків позовної заяви №б/н та б/д (вх.№ 2988 від 18.05.2020), з якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 25.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на16 червня 2020 року о 10 год. 00 хв.

Відповідно до частини 2 статті 183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до частини 4 статті 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Згідно пунктом 7 частини 2 статті 223 ГПК України, у протоколі судового засідання зазначаються серед іншого ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати.

Відповідно до статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.У разі відкладення розгляду справи суд повинен допитати свідків, які прибули. Тільки у виняткових випадках за ухвалою суду свідки не допитуються і викликаються знову.Якщо розгляд справи було відкладено, суд продовжує провадження у справі зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено. У випадку відкладення розгляду справи під час її розгляду по суті суд може почати розгляд справи по суті спочатку.Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» установити з 12 березня на усій території України карантин (на час прийняття рішення у справі карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року).

Із змісту Рекомендацій Ради суддів України затверджених рішенням РСУ №19 від 17.03.2020р., серед іншого, рекомендовано суддям, у період карантину роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ, зменшення кількості судових засідань, необхідності утримуватись від відвідування приміщення суду, усі заяві та необхідні документи подавати, як і ознайомлюватись з уже поданими документами та із матеріалами справи, в електронному та дистанційному порядку, з використанням електронної адресу суду та/або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

Відповідно до Розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області №9-р від 31.03.2020 "Про встановлення режиму роботи Господарського суду Тернопільської області в умовах карантину" рекомендовано суддям розгляд справ призначати (відкладати) за межами строку карантину встановленого Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 з подальшими змінами і доповненнями.

Одночасно, 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, яким внесено зміни зокрема і до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В подальшому, згідно пункту 2 Розділу ІІ Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 17.07.2020) передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами),мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У свою чергу станом на даний час із змісту пункту 4 розділу X "Прикінцевих положень" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважнимиі такими,що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже,законом №731-ІХ встановлено, що процесуальні строки, які були подовжені відповідно до Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом №731-ІХ, а саме - 06.08.2020.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій), мають право на продовження процесуальних строків на встановлених підставах.

Враховуючи зазначене вище, беручи до уваги, що дата відкриття та строк розгляду даної справи №921/198/20 припав на період дії карантину, а також враховуючи продовженні законом процесуальні строки розгляду судових справ під час дії карантину, зокрема і їх розгляд по суті, а також продовжені законом права учасників справи, подавати заяви/клопотання про продовження процесуальних строків на подання ними своїх пояснень, заперечень, доказів, тощо, на час дії карантину, судом надано таке право сторонам та витримано усі продовжені строки судового провадження згідно наведених вище законів.

Враховуючи зазначені положення ГПК України, клопотання сторін про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого засідання, перебування судді у відпустці, з метою правильного і об`єктивного розгляду справи та надання сторонам, передбаченого статтями 42-46 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд відкладав підготовчі засідання та продовжував строк розгляду справи у підготовчому провадженні із зазначенням про постановлення ухвал про відкладення та продовження строку розгляду у протоколах судових засідань, в останнє - до 15.09.2020.

У судовому засіданні 15.09.2020суд перейшов до розгляду справи по суті та відклав розгляд справи по суті на 28.09.2020 року о 12 год. 00 хв. із призначенням стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Враховуючи клопотаннясторін про відкладення розгляду справи, а також те, що розгляд справи по суті припав, на карантинні заходи,суднеодноразово відкладав розгляд справи по суті в порядку статті 216 ГПК України.

Так, у судовому засіданні 28.09.2020суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи по суті на стадії дослідження доказів на 08.10.2020 року о 12 год. 40 хв.

У судовому засіданні 08.10.2020 по розгляду справи по суті, на стадії судових дебатів, оголошено перерву до 12.10.2020 року о 11 год. 30 хв.

Відповідно до статті 219 ГПК України після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

З`ясувавши обставин справи, дослідивши докази, провівши судові дебати, суд, у відповідності до статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 12.10.2020, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив рішення, оголосивши його скорочену (вступну та резолютивну) частину.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача викладені ним у позові.

У позовній заяві від 18.03.2020 (вх. № 230 від23.03.2020) та заяві про усунення недоліків позовної заяви від 18.05.2020 (вх. № 2988 від 18.05.2020) позивач, серед іншого, зазначає таке.

23 березня 2017 року відкрите акціонерне товариство «Чортківський завод «Агромаш» (надалі по тексту - відповідач 1 або ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» або Товариство) та ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач 2 або ОСОБА_2 ) уклали договір купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р. (надалі по тексту - договір). З цього договору вбачається, шо договір укладений між відповідачем 1 як емітентом цінних паперів та відповідачем 2 як акціонером (власником акцій емітента), що в свою чергу є доказом, що відповідач 1 є емітентом акцій, а відповідач 2 акціонером відповідача 1, а ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) як інший акціонер (власник акцій емітента відповідача 1) оскаржує згаданий договір (як доказ того, що позивач є акціонером відповідача 1 додається копія виписки про стан рахунку в цінних паперах, оригінал знаходиться у позивача).

Позивач вважає, оскаржуваний договір незаконним і таким, що порушує права позивача та наносить збитки як відповідачу 1 так і позивачу, який являється акціонером даного Товариства (відповідача 1). Оскільки нанесення збитків відповідачу 1 порушує корпоративне право позивача, яке полягає у зменшенні або невиплаті очікуваних позивачем дивідендів у зв`язку із зменшенням майна (грошових коштів) відповідача 1. Незаконність оскаржуваного договору полягає в наступному.

Оскаржуваний договір суперечить вимогам законодавства в тому числі і ст. 203 Цивільного кодексу України, де вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Вимогам законодавства оскаржуваний договір не відповідає виходячи із наступного.

Відповідач 1 укладаючи оскаржуваний договір викупу акцій у ОСОБА_2 водночас спричинив порушення права позивача, як акціонера ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», оскільки позивач на час укладення договору мав право на обов`язковий викуп акцій цього товариства (відповідача 1) і про вимогу викупу акцій позивач заявив останньому ще 24 березня 2016 року ( як докази додаються копія вимоги, фіскальний чек, опис вкладення у иінний лист та повідомлення про її отримання додаються, оригінал вимоги та примірника опису вкладення у иінний лист відповідача 1 - має знаходитися у відповідача 1, а оригінал примірника позивача опису вкладення у иінний лист, оригінал фіскального чеку та повідомлення про вручення - знаходяться у позивача), тобто з цього вбачається, що відповідач 1 знав про таке. Позивач 20.04.2016р. уклав з відповідачем 1 відповідний договір про обов`язковий викуп акцій у позивача (як доказ додається копія договору від 20.042016p. оригінал примірника позивача знаходиться у позивача). Проте, відповідач 1 на час укладення договору не виконав свого обов`язку виплатити позивачу кошти за обов`язковий викуп акцій. До того ж позивач голосував проти продажу активів на зборах від 10 березня 2016 року. Натомість 23.03.2017 року відповідач 1 в день укладення оскаржуваного договору з відповідачем 2 миттєво протягом дня виплатив останньому 1 407 383 грн. 71 коп.- оплата згідно договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р. (без врахування податків), що підтверджується випискою сформованою філією АТ "Укрексімбанк" у м. Тернополі щодо ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» сформованої на період з 01.03.2017 по 31.03.2017 (як доказ додається копія виписки шодо звітності відповідача 1 с.1522 та с.1524. оригінал має знаходитися у відповідача 1).

При укладенні оскаржуваного договору було додатково порушено ст. 67 Закону України «Про акціонерні товариства», з якої вбачається, що відповідач 1 не має права здійснювати викуп акцій, якщо вже має зобов`язання з обов`язкового викупу акцій, а такий обов`язок відповідач 1 мав виходячи із рішень його позачергових загальних зборів акціонерів від 10.03.2016 року про вчинення значного правочину (як доказ додається копія протоколу позачергових загальних зборів акиіонерів від 10 березня 2016 року, оригінал знаходиться у відповідача 1)

Крім цього, позивачу відомо, що відповідач 1 має зобов`язання про обов`язковий викуп акцій і у інших акціонерів на загальну суму 2 822 451 грн. 40 коп. (без врахування додаткових фінансових санкцій).

Відповідач 1 не вчинив жодних дій на виконання свого обов`язку перед позивачем щодо викупу його акцій, а навпаки заключив оскаржуваний договір чим порушив п.1 ч. 1 ст. 67, ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», тобто порушив право позивача щодо першочергового викупу акцій у нього.

А відтак відповідач 1 знав і мав знати, що закон забороняє приймати рішення про викуп акцій та вчиняти дії, якщо ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» має зобов`язання щодо обов`язкового їх викупу в акціонерів відповідно до ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», але не зважаючи на заборону вчинив дії, що поставили під загрозу невиконання зобов`язань відповідача 1 перед позивачем та іншими акціонерами щодо обов`язкового викупу акцій і водночас спрямував свої дії на незаконний викуп акцій у відповідача 2 чим надав йому певні переваги і завдав шкоди ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» на суму 1 699 229 грн. та 2 822 451 грн. 40 кой. (без врахування додаткових фінансових санкцій) та його акціонерам.

Крім цього, на дату укладення оскаржуваного договору відповідач 1 знав, що ще з 11.11.2014 року діє заборона на зміну власників цінних паперів (обіг акцій) щодо акцій відповідача 1 згідно рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі по тексту - НКЦПФР) № 1532 від 11.11.2014р. Це рішення є публічним і було опубліковане в офіційному друкованому виданні НКЦПФР №218 (1971) 14.11.2014 р. (як доказ додається копія газетної публікації видання НКЦПФР №218 (1971) 14.11.2014р.).

Проте, відповідач 1 уклав оскаржуваний договір та кошти за цим договором негайно оплатив відповідачу 2, а акції у власність відповідача 1 досі не перейшли. Як наслідок відповідач 2 надалі залишається власником своїх акцій, а відповідач 1 витратив 1 699 229 грн. на виплату відповідачу 2 за ці акції згідно оскаржуваного договору, однак акції відповідача 2 на протязі 10 днів не перейшли у власність відповідача 1. Про те, що акції не перейшли у власність відповідача вбачається із протоколу річних загальних зборів акціонерів товариства від 28 квітня 2017 року, де вказано що викуплених акцій на балансі товариства (відповідача 1) немає (як докази додаються копія першої, восьмої, дев`ятої, двадцять третьої та останньої сторінки протоколу річних загальних зборів акціонерів товариства від 28 квітня 2017 року, оригінал знаходиться у відповідача 1).

До того ж відповідач 2 не вчиняв жодних дій щодо передачі акцій відповідачу 1 згідно оскаржуваного договору. Про те, що відповідач 2 не передав у власність відповідача 1 акції за оскаржуваним договором і на сьогоднішній день це може підтвердити сам відповідач 1, оскільки він має доступ до реєстру акціонерів та володіє відомостями про всіх акціонерів так як є емітентом цих акцій, а позивач не може мати доступу до таких відомостей, оскільки відповідно до ст.22 Закону України «Про депозитарну систему України» інформація, що міститься у реєстрах власників іменних цінних паперів нерозголошується, а реєстр власників іменних цінних паперів надається на розпорядження емітента. Крім цього, ст. 25 цього ж закону містить вичерпний перелік тих кому може надаватися інформація, що міститься у системі депозитарного обліку. З огляду на те, що серед цього переліку відсутній позивач, а такі виписки йому надають лише виключно стосовно акцій позивача, не передбачено і надання таких документів позивачу відповідачем 1 і ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства», а тому позивач заявляє клопотання про витребування у відповідача 1 таких доказів.

До того ж відповідач 2 ( ОСОБА_2 ) володіє 809190 шт. акцій, що становить 28% від всіх акцій Товариства (відповідача 1) і цими акціями проголосував за викуп у нього акцій, що є незаконним оскільки відповідач 2 був заінтересованою особою і згідно ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції закону від 01.01.2017р. чинній на час укладення оскаржуваного договору) не мав права голосувати. Оскільки саме завдяки голосам ОСОБА_2 (відповідача 2) було прийнято рішення про викуп у нього акцій. Адже з протоколу позачергових загальних зборів акціонерів товариства від 21 березня 2017 року вбачається, що за рішення про викуп акцій ОСОБА_2 проголосували «за» 2427682 голосів, що становить 64,58 відсотків від загальної кількості голосів акціонерів. Якщо від цих голосів відняти 809190 голосів відповідача то «за» проголосували лише б 1 618 492 голосів, а це становить 43,07% від загальної кількості зареєстрованих і рішення не було б прийнято. Додатковим доказом цьому є перелік акціонерів, які зареєструвалися для участі у зборах і бюлетені для голосування якими було проголосовано це рішення. Таких доказів позивач самостійно подати не має змоги. Оскільки відповідно до ст.78 Закону України «Про акціонерні товариства» не передбачено також надання таких документів позивачу відповідачем 1, а тому позивач заявляє клопотання про їх витребування (клопотання про витребування доказів додається).

Крім вищевказаного відповідач 1 отримав листа від НКЦПФР на вих № 777 від 02.10.2019р., яким підтверджується те, що неможливо здійснити операцію відповідача 1 щодо викупу акцій у ОСОБА_2 (відповідача 2), оскільки на момент їх продажу, а саме 21.03.2017р. вже було зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів відповідача1 згідно рішення НКЦПФР №1532 від 11.11.2014 року. До того ж станом на 02.10.2019 року таке рішення не скасовано, (як доказ додається копія листа від НКЦПФР. оригінал знаходиться у відповідача 1).

На думку позивача, не давало підстав для укладення оскаржуваного договору і рішення позачергових загальних зборів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», на які було винесено питання про включення до порядку денного питання про викуп акцій у одного акціонера - ОСОБА_2 (відповідача 2) та рішення Спостережної ради відповідача 1 від 24.02.2017 року про їх скликання (як докази додаються копія проекту рішення спостережної ради від 24.02.2017 року, копія протоколу засідання Спостережної ради від 24.02.2017 року, копія проекту рішення позачергових загальних зборів від 21.03.2017 року, копія протоколу позачергових загальних зборів акціонерів від 21.03.2017 року, оригінали знаходяться у відповідача 1).

Посадові (службові) особи Спостережної ради прийняли рішення про скликання зборів 21.03.2017р., зловживаючи своїми повноваженнями, що полягають у наданні переваги на викуп акцій лише одному акціонеру- ОСОБА_2 , і усунули від такої можливості будь-якого іншого із решти акціонерів цього товариства продати свої акції Товариству, яких є в цьому Товаристві близько 300 осіб.

Таке зловживання підтверджується тим, що саме стосовно лише одного акціонера - ОСОБА_2 - посадові особи Спостережної ради включили до порядку денного позачергових загальних зборів питання про викуп його акцій і затвердили відповідний проект рішення з цього питання (про викуп акцій у акціонера ОСОБА_2 ), що вбачається з рішення Спостережної ради від 24.02.2017 р. та копій проектів рішень.

Про те, що посадові особи Спостережної ради діяли умисно на користь одного акціонера - ОСОБА_2 , позбавлявши аналогічних прав інших акціонерів, вбачається із способу скликання зборів і за даним фактом порушено кримінальне провадження № 90000306 (як доказ додаються копія ухвали Чортківського районного суду від 06.07.2018 р. у справі № 608/1253/18. оригінал знаходиться в матеріалах справи № 608/1253/18 та копія витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 90000306. оригінал знаходиться у позивача).

Члени Спостережної ради приймаючи рішення щодо викупу акцій у акціонера ОСОБА_2 знали про його незаконність і що воно не може бути виконане так як рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1532 від 11.11.2014р. було зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів відповідача 1.

Як вбачається із рішення Спостережної ради, то посадові особи Спостережної ради скликали збори в порядку ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства». І саме п. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства» унеможливлює право інших акціонерів вносити свої пропозиції до ПОРЯДКУ денного зборів і про таке вони зазначили у своєму протоколі від 24.02.2017р. Тобто, якщо навіть хтось з акціонерів захоче запропонувати інший проект рішення щодо викупу відповідачем 1 його акцій, то він цього зробити не зможе, оскільки позбавлений цього права посадовими (службовими) особами Спостережної ради, які обрали такий спосіб скликання зборів.

Більше того, скликання зборів в порядку ч.5 ст.47 Закону України «Про акціонерні товариства» допускається у випадках, якщо цього вимагають інтереси товариства. Іншого випадку скликання зборів таким способом закон не дозволяє.

У даному випадку інтересів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» у скликанні зборів для того, щоб викупити акції у акціонера ОСОБА_2 не вбачається, оскільки відповідач 1 навпаки понесе і фактично поніс великі витрати, викупивши акції лише у одного акціонера на суму 1 699 299 грн. (пропонується викупити у акціонера ОСОБА_2 809190 шт. акцій по ціні 2 грн. 10 коп. за одну акцію).

А, відтак, витративши 1 699 229 грн. на викуп акцій у ОСОБА_2 у відповідача 1 зменшиться кошти, які могли б бути спрямовані на виплату дивідендів пропорційно всім акціонерам чи на розвиток підприємства, від чого повинні отримувати вигоду акціонери.

Необхідно зазначити, що відповідач 1 жодного разу з моменту заснування не виплатив дивідендів. Відповідач 2 голосував проти виплати дивідендів за 2016 рік, при тому, що відповідач 1 отримав прибуток в сумі 4 907 940 грн., як доказ цьому є копія протоколу річних загальних зборів від 28.04.2017 року, перелік акціонерів, що зареєструвалися для участі у зборах 28.04.2017р. та бюлетені для голосування, якими вони голосували та які необхідно витребувати у відповідача 1.

Товариство приховує у своїй звітності заборгованість на суму 2 822 451 грн. 40 коп. з обов`язкового викупу акцій у акціонерів, які голосували проти значного правочину. Рішення про значний правочин було прийнято на загальних зборах акціонерів від 10 березня 2016 року. Майно яке вибуло з власності ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» було продано за ціною 10$ за метр квадратний, при ринковій ціні майна в м. Чортків, яке є містом обласного значення, від 120$ до 200$ за метр квадратний.

Варто зазначити, що акціонер ОСОБА_2 володіє близько 28% акцій ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» і цим пакетом міг проголосувати і фактично проголосував за вигідне для себе рішення по викупу акцій попри пряму заборону ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства». При цьому дане питання щодо викупу акцій у відповідача 2 було спеціально окремим порядком винесено на розгляд зборів посадовими (службовими) особами, унеможливлюючи одночасно права інших акціонерів на продаж своїх акцій. Про що вбачається і з рішення зборів (перелік акціонерів, які зареєстровані для участі у зборах та бюлетенів для голосування, які позивач просить витребувати у відповідача 1 так як надання таких документів згідно ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства» не передбачено. А тому позивач немає змоги отримати їх від відповідача 1.

Крім вказаного вище, посадові (службові) особи Спостережної ради діяли в інтересах лише одного акціонера - ОСОБА_2. з грубим порушенням закону, прав та інтересів інших акціонерів.

Варто також зазначити, що посадові особи Спостережної ради, спрямовуючи своє рішення на користь ОСОБА_2 (викуповуючи в нього акції і виплачуючи йому 1 699 299 гри.), водночас спричинили до порушення прав позивача, як акціонера цього Товариства, оскільки він має право на обов`язковий викуп акцій цього товариства і про таке право заявив Товариству ще 24 березня 2016 року і товариство знає про таке, в тому числі знають або мають знати члени спостережної ради, оскільки вони є органом управління товариства і контролюють діяльність правління. Позивач уклав з Товариством відповідний договір про обов`язковий викуп акцій. Але посадові (службові) особи Товариства, в тому числі разом з посадовими (службовими) особами- членами правління не виконали свого обов`язку щодо виплатити позивачу коштів за обов`язковий викуп його акцій.

Тим самим посадові (службові) особи Спостережної ради додатково порушили ст.67 Закону України «Про акціонерні товариства», яка говорить про те, що товариство не має права здійснювати викуп акцій, якщо вже має зобов`язання з обов`язкового викупу акцій.

Крім цього, за інформацією позивача відповідач 1 має зобов`язання про обов`язковий викуп акцій і у інших акціонерів на загальну суму 2 822 451 гри. 40 коп. (без врахування додаткових фінансових санкцій).

А відтак посадові особи товариства знали і мали знати, що закон забороняє приймати рішення про викуп акцій, якщо товариство має зобов`язання щодо обов`язкового їх викупу у акціонерів відповідно до ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», але спрямовували всі свої дії що ставлять під загрозу невиконання зобов`язань Товариством перед позивачем та іншими акціонерами, щодо обов`язкового викупу у них акцій і водночас спрямовують свої дії на незаконний викуп акцій у акціонера ОСОБА_2 , чим надають йому певні переваги і завдають шкоди Товариству на суму 1 699 229 грн. та 2 822 451 грн. 40 коп. (без врахування додаткових фінансових санкцій) його акціонерам.

Разом з вищевказаним, посадові (службові) особи Спостережної ради також порушили вимоги ст.67 Закону України «Про акціонерні товариства», прийнявши рішення на користь одного акціонера - ОСОБА_2 (щодо викупу у нього акцій), оскільки не обґрунтували чи буде це підпадати під заборону викупу акцій, якщо внаслідок такого викупу Товариство стане неплатоспроможним.

Крім цього, скликаючи упереджено збори та вносячи упереджений проект рішення щодо викупу акцій у одного акціонера, члени спостережної ради не виконали обов`язкової вимоги закону (ст.66 Закону України «Про акціонерні товариства»), не внесли до проекту рішень обов`язкової умови щодо дій товариства щодо викуплених акцій.

Як вбачається з протоколу зборів товариства, то 21 березня 2017 року загальні збори проголосували за незаконно внесений проект рішення щодо викупу акцій у акціонера ОСОБА_2 і за це рішення голосували 2427682 голосів акціонерів і якщо проаналізувати це із всіма голосами акціонерів, що були присутні на зборах, то за це рішення також голосували і голоси акціонера ОСОБА_2 . А відтак була реалізована незаконна покупка акцій у одного акціонера ОСОБА_2 .

Крім вищевказаного, члени спостережної ради не мали права скликати збори взагалі, оскільки це входить до виключної компетенції наглядової ради згідно Закону України «Про акціонерні товариства» згідно п.3 ч.2 ст.52 цього Закону і положення норм Закону України «Про акціонерні товариства» не передбачають право спостережної ради скликати позачергові загальні збори і підстав за правилами ч.5 ст.47 Закону України «Про акціонерні товариства».

Про те, що члени спостережної ради знали, що товариство має зобов`язання із обов`язкового викупу акцій вбачається із протоколу позачергових загальних зборів акціонерів товариства від 10 березня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, а заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, то такий оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним.

2.2. Правова позиція відповідача1 у відзиві на позов.

У поданому відзиві на позов від 10.06.2020 №103 (вх. № 3708 від 16.06.2020) відповідач1, серед іншого, зазначає таке.

Щодо твердження Позивача, що укладаючи оскаржуваний договір викупу акцій від 23.03.2017р. з Відповідачем 2, у Відповідача 1 були невиконанні зобов`язання щодо обов`язкового викупу акцій у Позивача.

10.03.2016р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"". Одним з питань, які вирішувались на даних зборах було питання «Про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт і послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості активів Товариства».

Відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромащ"" від 10.03.2016. зборами було дано згоду на вчинення значного правочину: відчуження (продажу) на користь ТОВ СЕ «Борднетце Україна» 83/100 (вісімдесят три сотих) частки об`єкта нерухомого майна під найменуванням «комплекс», який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: ... 2) надання згоди на вчинення товариством значних правочинів.

24.03.2016р. Позивач звернувся до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" з вимогою здійснити викуп у нього належних йому простих іменних акцій (копія вимоги про обов`язковий викуп акцій від 24.03.2016р. є в матеріалах справи ). Серед іншого у даній заяві позивач підтверджує факт свого голосування проти прийняття зборами рішення про вчинення значного правочину.

13.04.2016р. Відкрите акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" відповіло Позивачу, надіславши йому проект договору купівлі-продажу цінних паперів та витяг з протоколу засідання спостережної ради ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» від 08.04.2016р.» (копія листа від 13.04.2016р. № 1233 додається).

У примірнику договору, який був надісланий Позивачу були незаповнені наступні графи «дата договору», «контактна особа зі сторони Продавця», «банківські реквізити продавця». У супровідному листі до даної поштової кореспонденції було зазначено, щодо необхідності підписання даного договору та відправлення 2-ох екземплярів на адресу Товариства.

Підписаний Позивачем договір купівлі-продажу цінних паперів (з заповненою необхідною інформацією ) Відкритому акціонерному товариству "Чортківський завод "Агромащ" Позивачем повернуто не було.

Станом на даний момент Відкрите акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" не отримувало від позивача Договору купівлі-продажу цінних паперів, який був би підписаний Позивачем.

Також, відповідач звертає увагу суду на наступне:

а) відповідно до ч.2, ч. 3 ст.69 Закону України «Про акціонерні товариства» «Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», договору між акціонером і товариством про обов`язковий викуп акцій має бути надана письмова форма.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому, при укладенні господарських договорів, відповідно до ч. 4 цієї норми, зміст договору визначається на основі, зокрема: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно з ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 ГК України «Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами... Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках».

Згідно з ч. 3 ст. 181 ГК України «Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору».

Як вже зазначалось вище, 13.04.2016р. Відкрите акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" надіслав Позивачу проект договору купівлі-продажу цінних паперів.

Однак, всупереч вимог ч.3 ст. 181 ГК України, Позивачем не було повернутопідписаного примірника договору ВАТ "Чортківський завод "Агромаш"(також, не було складено та направлено протокол розбіжностей).

Відповідно до ч.8 ст.181 ГК України «У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся)....».

Приписами частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Факт не укладення договору, також, підтверджується, аналізом відповідних положень Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України «Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною».

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦКУкраїни «Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.».

Оскільки товариству не було повернуто підписаного примірника запропонованого проекту договору, слід констатувати факт не укладення договорукупівлі-продажу цінних паперів між Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та позивачем

ОСОБА_1. б ) Окремо слід звернути увагу на відсутність фактичної згоди між сторонами щодо істотних умов проекту договору купівлі-продажу цінних паперів запропонованого Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш".

1) положеннями Господарського кодексу України (180 ГК України) та Цивільного кодексу України (ст.631 ЦК України) визначено строк дії договору, як обов`язкової умови договору. Відповідно до Ч.2 ст.631 ЦК України договір набуває чинності з моменту його укладення.

Відповідно Позивач заповнивши дату укладення договору (з позиції Позивача це 20 квітня 2019р.) і не повернувши підписаний договір товариству, самостійно визначив би дату початку строку договору (а отже, і момент виникнення зобов`язань у сторін) без відома Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"), що суперечить вимогам вищевказаних норм законодавства.

2) позивач зобов`язаний був не лише повернути підписаним проект договору купівлі - продажу цінних паперів, запропонований Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш", а й вказати власні банківські реквізити, відсутність яких унеможливлювала виконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором.

3) позивачем вчиняються дії які свідчать про його незгоду з рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"" 10.03.2016р.

Зокрема позивачем було подано позовні заяви до господарського суду Тернопільської області від 20.05.2016 р. і 23.08.2016 року, в яких він просив визнати недійсним позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р.

Слід зауважити, що процедура обов`язкового викупу акцій, яка передбачена у ч. 1 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», базується на правових наслідках голосування та прийняття рішень загальними зборами акціонерів (в даному випадку надання загальними зборами акціонерів згоди на вчинення значного правочину). Оскаржуючи рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" та доводячи порушення процедури скликання, проведення та фіксації рішень зборів, позивач тим самим ставить під сумнів і правомірність обов`язкового викупу акцій у акціонерів.

Отже, на момент винесення питання на Загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року про викупакцій у Відповідача 2, у Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод"Агромаш" не було зобов`язання з обов`язкового викупу акцій у інших осіб, тому твердження Позивача про порушення Відповідачем положень ст.67 Закону України «Про акціонерні товариства».

Щодо твердження Позивача, що спірний оскаржуваний договір викупу акцій від 23.03.2017р. з Відповідачем 2 не міг бути укладений в силу рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1532 від 11.11.2014р., та щодо не вчинення Відповідачем 2 будь-яких дій щодо передачі акцій Відповідачу 1.

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до п. 30 ст.8 Закону України «Про держане регулювання ринку цінних паперів в Україні» прийнято рішення від 11.11.2014р. № 1532 щодо усунення порушень та зупинення внесення змін досистеми депозитарного обліку цінних паперів, емітованих, зокрема, ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», на строк до усунення порушення.

Всупереч твердження Позивача, чинне законодавство, а зокрема, ст. ст.67 Закону України «Про акціонерні товариства», не містить жодних обмежень (в частині прийняття відповідного рішення загальними зборами акціонерів, укладення договору тощо) щодо викупу акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" власних акцій у своїх акціонерів під час дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку.

Позивач свідомо вводить в оману суд, підміняючи поняття «недійсність договору»(як вказано вище щодо дійсності договору немає жодних законодавчих застережень) з етапом виконання договору (об`єктивна перепона у виконанні договору у зв`язку з неприведенням установчих документів у відповідність до чинного законодавства).

З метою усунення порушень виявлених Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ( і в т.ч. з метою виконання оспорюваного Позивачем договору) ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» виносило питання приведення установчих документів товариства у відповідність до вимог на збори акціонерів . Однак, негативне голосування не вирішило дане питання, (докази додаються).

Суперечить дійсності і твердження Позивача щодо не вчинення сторонами оспорюваного договору дій щодо передачі права власності на придбані цінні папери до ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», зокрема:

- ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» звернулось до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з листом № 1271 від 23.05.2017р. з проханням щодо прийняття рішення про тимчасове зняття заборони щодо внесення змін до системи депозитарного обліку ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» для проведення корпоративної операції емітента - операції переходу права власності на цінні папери в порядку викупу емітентом власних цінних паперів у кількості 809190 шт., які належали ОСОБА_2 на рахунок емітента ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» на підставі укладеного договору купівлі- продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р. (копія додається).

-19.07.17р. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку надала відповідь, що придбання ВАТ Чортківський завод «Агромаш» власних акцій у акціонера ОСОБА_2 не є підставою для прийняття окремого рішення комісії щодо надання дозволу на проведення вичерпного переліку операції в системі депозитарного обліку цінних паперів, імітованих ВАТ Чортківський завод «Агромаш» та не впливає на можливість проведення загальних зборів акціонерів та прийняття рішень щодо приведення дії товариства у відповідність до вимог Законодавства про цінні папери та акціонерні товариства (копії листа додається).

- ОСОБА_2 в свою чергу було передано Зберігачу нотаріально завірене Розпорядження на проведення облікової операції згідно договору купівлі продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р.

Тому твердження Позивача щодо недійсності (неможливості укладення) договору купівлі-продажу цінних паперів від 23.03.2017р. не відповідає вимогам чинного законодавства, а виконання даного договору (в частині передачі цінних паперів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш») залежить від подальшого приведення загальними зборами акціонерів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» установчих документів у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».

Щодо твердження Позивача, що голосуючи на загальних зборах акціонерів в частині укладення оскаржуваного правочину, Відповідач порушив вимоги 71 Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» положення цієї статті не застосовуються у разі:

- реалізації акціонерами переважного права відповідно до статті 27 цього Закону.

- викупу товариством в акціонерів розміщених ним акцій відповідно до статті 66 цьогоЗакону.

- виділу та припинення акціонерного товариства.

-надання посадовою особою органів товариства або акціонером, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, на безоплатній основі гарантії, поруки (у тому числі майнової поруки), застави або іпотеки особам, які надають товариству позику.

Оскільки викуп товариством в акціонерів розміщених ним акцій здійснювався відповідно до статті 66 цього Закону, положення ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства» до спірних відносини застосовуватись не має.

Щодо твердження Позивача, що у спостережної ради Відповідача 1 відсутні повноваження скликати загальні збори акціонерів та порушення допущеного спостережною радою в частині скликання загальних зборів акціонерів в порядку уч.5 ст. 47Закону України «Про акціонерні товариства».

Позивач вказує на відсутність компетенції у Спостережної Ради товариства на скликання зборів акціонерів.

Серед іншого, позивач стверджує, що рішення Спостережної ради, оформлені протоколом від 24.02.2017 року , прийняті не уповноваженим органом Спостережною радою, оскільки питання про скликання позачергових загальних зборів, відповідно до ч.5 ст.47 Закону України "Про акціонерні товариства", віднесені до компетенції (повноважень) Наглядової ради, а не Спостережної ради.

Згідно з ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради.

Ст. 160 Цивільного кодексу України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена Наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Створення Наглядової ради акціонерного товариства передбачено і ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" як органу, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

У листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 6796 від 15.08.2005 зазначено, що терміни "наглядова рада" та "спостережна рада" є синонімами, отже поняття Наглядова рада є тотожним поняттю Спостережна рада.

А отже, для назви органу, котрий здійснює контроль за діяльністю виконавчого органу управління та захист прав акціонерів товариства, законодавець вживає терміни як "наглядова рада" так і "спостережна рада".

Згідно з п. 10 постанови пленуму ВСУ від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше.

Разом з тим, доказів, які б свідчили про визнання недійсним рішення Спостережної ради відповідача від 24.02.2017 року, матеріали справи не містять.

Відповідно Спостережна рада ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" приймаючи рішення, оформлені протоколом від 24.02.2017 року діяла в межах повноважень наданих статутом господарюючого суб`єкта та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Тому слід зазначити, шо аналогічні обставини уже були предметом судового дослідження та оцінки у господарських справах №921/55/15-г/18, № 921/734/15-г/18 та № 921/346/16-Г/14 в межах яких встановлено наявність повноважень у Спостережної ради ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" для скликання загальних зборів товариства.

Щодо вказівки Позивача, що спостережна рада скликала позачергові збори у порядку ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства», але протокол Спостережної ради не містить обґрунтувань інтересу товариства.

Відповідно до п. 2,3 ч.2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції наглядової ради, крім іншого, належить: підготовка порядку денного загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових загальних зборів; прийняття рішення про проведення чергових або позачергових загальних зборів відповідно до статуту товариства та у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до п. 3.1 Положення про спостережну раду товариства, затвердженого протоколом №1 загальних зборів акціонерів від 03.04.1998, до компетенції спостережної ради віднесено, зокрема, вирішення питань про внесення на розгляд зборів акціонерів тих чи інших питань, попередній розгляд усіх питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, підготовка цих питань до зборів.

Пунктами 8.2 та 8.3 Статуту передбачено, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів, які можуть бути черговими та позачерговими. Позачергові загальні збори скликаються, зокрема, правлінням з його власної ініціативи та на вимогу спостережної ради.

Як вбачається зі змісту рішення спостережної ради від 24.02.2017 року, позачергові загальні збори товариства були скликані на підставі ч.5 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства".

Відповідно до вказаної статті, якщо цього вимагають інтереси акціонерного товариства, наглядова рада при прийнятті рішення про скликання позачергових загальних зборів може встановити, що повідомлення про скликання позачергових загальних зборів здійснюватиметься не пізніше ніж за 15 днів до дати їх проведення в порядку, встановленому статтею 35 цього Закону. У такому разі наглядова рада затверджує порядок денний.

Виходячи з аналізу вищевказаної норми скликання загальних зборів акціонерів за процедурою передбаченою ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства» є визначення наявності « інтересів товариства» для скликання зборів по скороченій процедурі є виключною прерогативою наглядової ради товариства. При цьому у даній нормі відсутній обов`язок наглядової ради щодо наведення в рішенні мотивів наявності таких «інтересів товариства».

Аналогічний висновок міститься в матеріалах справи № 921/346/16-г/14 за позовом акціонерів до ВАТ «Чортківський завод «Агромаш».

Підсумовуючи вищевказане, відповідач звертає увагу суду на наступне:

- всі підстави позову стосуються виключно оцінки правомірності винесення рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року (зокрема, щодо винесення рішення зборів акціонерів попри існування зобов`язань по викупу в інших акціонерів, неврахування зборами рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, порушення зборами порядку визначеного ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» тощо) і оцінки правомірності рішення спостережної ради від 24.02.2017 року (відсутність повноважень спостережної ради, порушення порядку скликання) тоді як Позивачем не заявлена жодна вимога щодо визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів чи рішення спостережної ради. Тому слід констатувати абсолютну невідповідність підстав та предмету заявленого позову.

В контексті цього слід звернути увагу суду, що Позивачем, відповідно до вимог ч. 1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства», вже пропущено трьохмісячний строк на оскарження рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року, як в силу заявленого предмету позову так і в силу пропуску строку оскарження рішення вищевказаних зборів акціонерів.

- позовна заява не містить жодної самостійної підстави для визнання недійсним саме договору купівлі-продажу цінних паперів №1 від 23.03.2017 р. відповідно до вимог ст.ст.203, 215 ЦК України.

2.3. Правова позиція відповідача 2 у відзиві на позов.

У поданому відзиві на позов від 14.07.2020 (вх. № 4685 від 20.07.2020) відповідач, серед іншого, зазначає таке.

Позивач стверджує, що Відкрите акціонерне товариство "Чортківський завод "Агромаш"". укладаючи оскаржуваний договір викупу акцій від 23.03.2017р. мало невиконанні зобов`язання щодо обов`язкового викупу акцій у Позивача.

З інформації яка відома відповідачу2, група акціонерів (і в т.ч. Позивач), які голосували проти надання згоди на вчинення значного правочину під час позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"" від 10.03.2016р., звернулись до товариства щодо здійснення обов`язкового викупу належних їм простих акцій.

Однак, у відповідь на надісланий Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" проект договору купівлі-продажу цінних паперів, від Позивача та інших акціонерів підписані примірники договорів не поверталися.

Згідно ч. 1 ст. 640 ЦК України «Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції».

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України «У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся)....».

Оскільки товариству не було повернуто підписаного примірника запропонованого проекту договору, слід констатувати факт не укладення договору купівлі-продажу цінних паперів між Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та позивачем ОСОБА_1 .

Тому я вважаю, шо на момент винесення питання на загальні збоои акціонерів відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року про викуп у мене акцій, у ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" не було зобов`язання з обов`язкового викупу акцій у інших осіб.

Позивач стверджує, що спірний договір викупу акцій від 23.03.2017р. не міг бути укладений під час дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1532 від 11.11.2014р., та щодо невчинення мною будь-яких дій щодо передачі акцій Відповідачу 1.

Мені відомо, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до Закону України «Про держане регулювання ринку цінних паперів в Україні» прийнято рішення від 11.11.2014р. № 1532 щодо усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих, зокрема, ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», на строк до усунення порушення.

Однак, чинне законодавство, і в т. ч. ст. 67 Закону України «Про акціонерні товариства», не містить обмежень (в частині прийняття відповідного рішення загальними зборами акціонерів, укладення договору тощо) щодо викупу акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" власних акцій у своїх акціонерів під час дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку.

Вважаю, що твердження Позивача щодо недійсності (неможливості укладення) договору купівлі-продажу цінних паперів від 23.03.2017р. не відповідає вимогам чинного законодавства, а виконання даного договору (в частині передачі цінних паперів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш») залежить від подальшого приведення загальними зборами акціонерів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» установчих документів у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».

Не відповідає дійсності і твердження Позивача щодо не вчинення мною дій щодо передачі права власності на придбані цінні папери до ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», зокрема, мною ОСОБА_2 було передано зберігачу нотаріально засвідчене Розпорядження на проведення облікової операції згідно договору купівлі продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р. оригінал договору купівлі продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р. і копія протоколу позачергових загальних зборів ВАТ Чортківський завод «Агромаш» від 21.03.2017 р.

Позивач стверджує, що голосуючи на загальних зборах акціонерів в частині укладення оскаржуваного правочину, мною порушено вимоги 71 Закону України «Про акціонерні товариства».

Не погоджуюсь з позицією Позивача виходячи з наступного.

Згідно з ч. 10 ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства» положення цієї статті не застосовуються у разі:

-реалізації акціонерами переважного права відповідно до статті 27 цього Закону.

-викупу товариством в акціонерів розмішених ним акцій відповідно до статті 66 цього закону.

-виділу та припинення акціонерного товариства.

-надання посадовою особою органів товариства або акціонером, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, на безоплатній основі гарантії, поруки (у тому числі майнової поруки), застави або іпотеки особам, які надають товариству позику.

Враховуючи, що викуп товариством в акціонерів розміщених ним акцій здійснювався відповідно до статті 66 цього Закону, положення ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства» до спірних відносини застосовуватись не має.

Позивач стверджує, що у спостережної ради Відповідача 1 відсутні повноваження скликати загальні збори акціонерів та порушення допущеного спостережною радою в частині скликання загальних зборів акціонерів в порядку у ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства.

Повідомляю суд, що мені відомо, що правомочність спостережної ради Відповідача1 вже була предметом судового дослідження та оцінки у господарських справах №921/55/15-г/18, № 921/734/15-Г/18 та № 921/346/16-г/14 в межах яких встановлено наявність повноважень у Спостережної ради ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" для скликання загальних зборів товариства.

Окремо, звертаю увагу суду, що всі підстави позову стосуються оцінки правомірності винесення рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року і рішення спостережної ради від 24.02.2017 року, і жодним чином не стосуються предмету позову - недійсності договору купівлі- продажу цінних паперів №1 від 23.03.2017 р.

2.4. Правова позиція позивача у відповідях на відзив.

Ознайомившись із аргументами відповідачів у відзивах на позов, позивач у відповідях на відзив зазначає, що вважає заперечення відповідачів необгрунтованими та такими, що не спростовують позовні вимоги.

Позивач заперечує проти всіх доводів відповідачів викладених у їх відзивах на позовну заяву на які відповідачі посилаються як на спростування позовних вимог позивача. Жодний з доводів відповідачів не спростовує позовних вимог позивача.

Всі доводи відповідачів зводяться до виправдання своїх незаконних дій та обставин, які існували на час вчинення оскаржуваного договору, в тому числі і не відповідність рішень зборів, які приймали рішення щодо вчинення оскаржуваного правочину, згідно законодавства, яке діяло на момент вчинення оскаржуваного правочину та прийняття рішення зборів щодо його вчинення.

Жодних передумов та правових підстав для прийняття зборами рішення про викуп акцій відповідачем 1 у одного акціонера - відповідача 2 на момент прийняття рішень цими зборами не було. А також не було жодних правових підстав для укладення оскаржуваного договору.

2.5. Клопотання позивача про витребування доказів.

Як у самій позовній заяві та заяві про усунення недоліків позовної заяви так і згідно самостійного клопотання про витребування доказів позивач в порядку статті 81 ГПК України просив суд витребувати у відповідача1: Перелік акціонерів, які зареєструвалися для участі у позачергових загальних зборах відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» від 21.03.2017р. 2. Бюлетені для голосування на позачергових загальних зборах відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» від 21.03.2017р., якими голосували акціонери (їх представники) на цих зборах. 3. Інформацію та документи на її підтвердження чи перейшли у власність відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» акції в загальній кількості 809190 шт., які належали ОСОБА_2 та були викуплені у нього відкритим акціонерним товариством «Чортківський завод «Агромаш», згідно договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р., за 1699299,00 грн. та інформацію про оплату за ці акції відповідачем 1 відповідачу 2 та підтверджуючі цьому документи. 4. Перелік акціонерів, які зареєструвалися для участі у річних загальних зборах відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» від 28.04.2017р. 5. Бюлетені для голосування на річних загальних зборах відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» від 28.04.2017р., якими голосували акціонери (їх представники) на цих зборах.

Як на підставу необхідності витребування даних доказів позивач вказує на те, що вищенаведені документи та інформація можуть підтвердити, що відповідач 2 ( ОСОБА_2 ) або його представник дійсно голосував за викуп акцій, що належать відповідачу 2 та те, що відповідач 1 сплатив відповідачу кошти за акції згідно договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р., а відповідач 2 не передав відповідачу 1 оплачені акції, а також те, що на зборах від 28.04.2017р. відповідач 2 голосував проти виплат дивідендів за 2016 рік.

Проте, суд розглянувши вказане клопотання про витребування доказів, не задовольняв його, з огляду на ту обставину, що необхідність у витребуванні вказаних доказів відпала, в силу змісту поданих пізніше заперечень на позов, які надали відповідачі та їх представники, як у своїх письмових відзивах на позов так і у усних запереченнях в залі засідань, а також, долучених ними до них доказів. Зокрема, відповідачі не заперечували ту обставину, що відповідач 2 ( ОСОБА_2 ) або його представник дійсно голосував за викуп акцій, що належать відповідачу 2 та те, що відповідач 1 сплатив відповідачу кошти за акції згідно договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р., а відповідач 2 не завершив передачу відповідачу 1 оплачених акцій і тому продовжує бути акціонером. Проте, відповідачі вважають, що відповідач2 мав право за законом на таке голосування, як і на укладення договору про викуп акцій та отримання коштів за ним. А не завершення процедури передачі акцій сталась не з вини відповідачів, а з вини саме позивача, який разом з іншими акціонерами блокує прийняття зборами ВАТ рішення про приведення Статуту ВАТ і його діяльності у відповідності до вимог закону, що і стало підставою для зупинення обігу акцій зі сторони НКЦПФР.

3. Фактичні обставини справи.

Розглянувши матеріали справи, пояснення та заперечення сторін, подані ними докази, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 є акціонером Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" (як доказ того, що позивач є акціонером відповідача1 додається копія виписки про стан рахунку в цінних паперах, оригінал знаходиться у позивача). Зазначена обставина не заперечується жодною стороною.

10.03.2016р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш". Одним з питань, які вирішувались на даних зборах було питання «Про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт і послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості активів Товариства». Відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"" від 10.03.2016. зборами було дано згоду на вчинення значного правочину: відчуження (продажу) на користь ТОВ СЕ «Борднетце Україна» 83/100 (вісімдесят три сотих) частки об`єкта нерухомого майна під найменуванням «комплекс», який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Зазначена обставина не заперечується жодною стороною.

24.03.2016р. позивач звернувся до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" з вимогою здійснити викуп у нього належних йому простих іменних акцій. Серед іншого у даній заяві позивач підтверджує факт свого голосування проти прийняття зборами рішення про вчинення значного правочину. Зазначена обставина не заперечується жодною стороною.

13.04.2016р. відповідач - ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» надіслало Позивачу, проект договору купівлі-продажу цінних паперів.

24.02.2017 відбулося засідання Спостережної ради Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» (оформлене протоколом від 24.02.2017) на якому серед іншого прийнято такі рішення:

- з першого питання порядку денного вирішили:

«У порядку відповідно до частини 5 статті 47 Закону України «про акціонерні товариства», на вимогу акціонера, який володіє більше 10 % акцій відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» ОСОБА_2 скликати позачергові загальні збори акціонерів 21 березня 2017 року о 12 год. За місцезнаходженням Товариства: вул.. Володимира Великого , 29,, м. Чортків, тернопільська обл. в адміністративному приміщенні Товариства о 10-30 закінчення реєстрації - о 11-45 год.»;

- з другого питання порядку денного вирішили:

«Затвердити порядок денний позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, призначених на 21 березня 2017, а саме:

1. «Про обрання голови та членів лічильної комісії позачергових загальних зборів Товариства.

2. «Про обрання голови та секретаря позачергових загальних зборів Товариства»

3. «Про порядок (регламент) проведення позачергових загальних зборів Товариства»

4. «Про затвердження вартості однієї акції Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш».

5. «Про викуп акцій у акціонера ОСОБА_2 ».

6. «Щодо схвалення вчиненого правочину.»»

21.03.2017 року відбулися позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» (оформлені протоколом від 21.03.2017) на яких, серед інших, прийняті такі питання:

- з четвертого питання порядку денного вирішили:

«Затвердити вартість однієї акції Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» в розмірі 2 грн. 10 коп. згідно незалежної оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ОСОБА_9

- з п`ятого питання порядку денного вирішили:

« 1. Викупити в акціонера Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» ОСОБА_2 809190 шт. простих іменних акцій по затвердженій ціні.

2. Голові правління ОСОБА_10 підписати договір купівлі - продажу цінних паперів.

3. Головному бухгалтеру провести оплату цінних паперів згідно укладеного договору.»

- з шостого питання порядку денного вирішили:

«Схвалити вчинений значний правочин - Договір купівлі-продажу 83/100 часток комплексу, укладений 11 березня 2016 року між відкритим акціонерним товариством «Чортківський завод «агромаш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕ Бортнеце-Україна», посвідчений Пивоваром В.А., приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу, в реєстрі за № 193-194».

23.03.2017 року між Відкритим акціонерним товариством «Чортківський завод «Агромаш» як Покупцем та Емітентом (відповідач1) та ОСОБА_2 як Продавцем та Акціонером (відповідач2) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р. м. Чортків, Тернопільська обл. (надалі по тексту - Договір).

Отже із змісту Договору він укладений між відповідачем1 як Емітентом цінних паперів (акцій) та відповідачем 2 як Акціонером (власником акцій емітента). Вказане підтверджує ту обставину, що відповідач1 є емітентом акцій, а відповідач2 акціонером відповідача1.

28.04.2017 року відбулися річні загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» (оформлені протоколом від 28.04.2017) збори були звітними.

Позивач вважає, оскаржуваний ним Договір купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р. є незаконним і таким, шо порушує права позивача та наносить збитки як відповідачу1 Відкритому акціонерному товариству «Чортківський завод «Агромаш» так і позивачу, який являється акціонером даного Товариства (відповідача 1), а тому просить суд визнати Договір недійсним.

4. Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Перелік обставин, що є предметом доказування у справі.

Розглянувши та оцінивши подані позивачем обґрунтування позовних вимог, заперечення на них відповідача, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються відносин, що склалися щодо укладення, виконання і дійсності (відповідності закону) правочину з викупу акцій.

Таким чином, спірними обставинами, які підлягають доказуванню у справі є дійсність чи недійсність договору про викуп акцій та порушення прав чи інтересів позивача за ним.

5. Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Відповідно до статті 55 Конституції України і статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд звертає увагу, що захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Згідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Із змісту статті 204 ЦК України визначена презумпція правомірності правочину, - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. Порядок реалізації цього права визначається у статуті товариства та/або рішенні загальних зборів. Рішенням загальних зборів обов`язково встановлюються: 1) порядок викупу, що включає максимальну кількість, тип та/або клас акцій, що викуповуються; 2) строк викупу; 3) ціна викупу (або порядок її визначення); 4) дії товариства щодо викуплених акцій (їх анулювання або продаж). Строк викупу включає строк приймання письмових пропозицій акціонерів про продаж акцій та строк сплати їх вартості. Строк викупу акцій не може перевищувати одного року. Письмова пропозиція акціонера про продаж акцій товариству є безвідкличною. Ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Оплата акцій, що викуповуються, здійснюється у грошовій формі. Ринкова вартість акцій визначається станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерного товариства, на яких прийнято рішення про викуп в акціонерів акцій за їхньою згодою. Товариство зобов`язане придбавати акції у кожного акціонера, який приймає (акцептує) пропозицію (оферту) про викуп акцій, за ціною, вказаною в рішенні загальних зборів. Правочини щодо переходу права власності на акції до товариства, вчинені протягом терміну, зазначеного в рішенні загальних зборів, за ціною, відмінною від ціни, вказаної в такому рішенні, є нікчемними. У разі якщо загальними зборами прийнято рішення про пропорційний викуп акцій, товариство надсилає кожному акціонеру письмове повідомлення про кількість акцій, що викуповуються, їх ціну та строк викупу. Для товариства з кількістю акціонерів - власників простих акцій понад 1000 осіб приймання пропозицій акціонерів про продаж товариству акцій здійснюється протягом не менше ніж 30-денного строку від дати надіслання акціонерам зазначеного повідомлення. Загальні збори можуть прийняти рішення про викуп визначеної кількості акцій певного типу та/або класу в окремих акціонерів за їх згодою. У такому разі рішення має містити прізвища (найменування) акціонерів, у яких викуповуються акції, та кількість акцій певного типу та/або класу, які викуповуються у цих акціонерів. Викуплені акціонерним товариством акції не враховуються у разі розподілу прибутку, голосування та визначення кворуму загальних зборів. Товариство повинно протягом року з моменту викупу продати викуплені товариством акції або анулювати їх відповідно до рішення загальних зборів, яким було передбачено викуп товариством власних акцій. Ціна продажу викуплених акціонерним товариством акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Правочини щодо переходу права власності на викуплені товариством акції, вчинені з порушенням вимог цієї частини, є нікчемними. Акціонерне товариство має право за рішенням наглядової ради викупити розміщені ним інші, крім акцій, цінні папери за згодою власників цих цінних паперів, якщо це передбачено статутом товариства та проспектом емісії таких цінних паперів.

Із змісту статті 67 Закону України «Про акціонерні товариства» під назвою «Обмеження щодо викупу акцій акціонерним товариством», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, загальні збори акціонерного товариства не мають права приймати рішення про викуп акцій, якщо:

1) на дату викупу акцій товариство має зобов`язання з обов`язкового викупу акцій відповідно до статті 68 цього Закону;

2) товариство є неплатоспроможним або стане таким внаслідок викупу акцій;

3) власний капітал товариства є меншим, ніж сума його статутного капіталу, резервного капіталу та розміру перевищення ліквідаційної вартості привілейованих акцій над їх номінальною вартістю, або стане меншим внаслідок такого викупу;

Акціонерне товариство не має права здійснювати викуп розміщених ним простих акцій до повної виплати поточних дивідендів за привілейованими акціями.

Акціонерне товариство не має права здійснювати викуп розміщених ним привілейованих акцій до повної виплати поточних дивідендів за привілейованими акціями, власники яких мають перевагу щодо черговості отримання дивідендів.

Акціонерне товариство не має права приймати рішення, що передбачає викуп акцій товариства без їх анулювання, якщо після викупу частка акцій товариства, що перебувають в обігу, стане меншою ніж 80 відсотків статутного капіталу.

У свою чергу, із змісту статті 67 Закону України «Про акціонерні товариства» під назвою: «Обмеження щодо викупу акцій акціонерним товариством, в редакції станом на даний час, загальні збори акціонерного товариства не мають права приймати рішення про викуп акцій, якщо: 1) на дату викупу акцій товариство має зобов`язання з обов`язкового викупу акцій відповідно до статті 68 цього Закону;

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

У разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього Закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: 1) злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства; 2) вчинення товариством значного правочину; 3) зміну розміру статутного капіталу. Кожний акціонер - власник привілейованих акцій має право вимагати здійснення обов`язкового викупу товариством належних йому привілейованих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: 1) внесення змін до статуту товариства, якими передбачається розміщення привілейованих акцій нового класу, власники яких матимуть перевагу щодо черговості отримання дивідендів або виплат у разі ліквідації акціонерного товариства; 2) розширення обсягу прав акціонерів - власників розміщених привілейованих акцій, які мають перевагу щодо черговості отримання дивідендів або виплат у разі ліквідації акціонерного товариства. Акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції. Перелік акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої та другої цієї статті, складається на підставі переліку акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах, на яких було прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Згідно до статті 69 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, ціна викупу акцій не може бути меншою, ніж їх ринкова вартість. Ціна викупу акцій розраховується станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі. Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає. Протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає. Оплата акцій здійснюється у грошовій формі, якщо сторони в межах строків, установлених у цій статті, не дійшли згоди щодо іншої форми оплати.

Із змісту статті 8 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою). Ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається: 1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; 2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про цінні папери та фондовий ринок. Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення.

Із змісту частини 10 статті 71 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, положення цієї статті не застосовуються у разі:

1) реалізації акціонерами переважного права відповідно до статті 27 цього Закону;

2) викупу товариством в акціонерів розміщених ним акцій відповідно до статті 66 цього Закону;

3) виділу та припинення акціонерного товариства;

4) надання посадовою особою органів товариства або акціонером, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, на безоплатній основі гарантії, поруки (у тому числі майнової поруки), застави або іпотеки особам, які надають товариству позику.

6. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Розділом XII Закону України "Про акціонерні товариства" регулюється викуп та обов`язковий викуп акціонерним товариством розміщених ним цінних паперів.

Згідно пункту 2 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" викуп акцій - це придбання акціонерним товариством за плату розміщених ним акцій.

Згідно пункту 11 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" обов`язковий викуп акцій - це обов`язкове придбання за плату та на вимогу акціонера розміщених товариством акцій.

Пунктом 13 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" прийняття рішення про викуп товариством розміщених ним акцій віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства.

Частиною першою статті 66 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. При цьому частина перша статті 66 Закону України "Про акціонерні товариства" містить вимоги до змісту рішення загальних зборів, а також закріплює обов`язок товариства придбавати акції у кожного акціонера, який приймає (акцептує) пропозицію (оферту) про викуп акцій, за ціною, вказаною в рішенні загальних зборів.

Частиною третьою статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, акціонерне товариство зобов`язане викупити належні акціонерові акції.

Таким чином, прийняття загальними зборами рішення про викуп акціонерним товариством розміщених ним акцій є реалізацією товариством права викупу власних акцій. Натомість, обов`язковий викуп акціонерним товариством розміщених акцій на вимогу акціонерів є його обов`язком, який виникає у товариства внаслідок прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги акціонером обов`язкового викупу акцій.

Право товариства викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій реалізується шляхом прийняття загальними зборами рішення про викуп акцій і стає обов`язком цього товариства у разі прийняття (акцепту) акціонером пропозиції (оферти) про викуп акцій.

Враховуючи зазначене, у разі прийняття загальними зборами акціонерного товариства рішення, яке відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги акціонером обов`язкового викупу акцій, прийняття окремого рішення загальними зборами акціонерів про викуп товариством розміщених ним акцій не потребується.

Статтею 67 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлені певні обмеження щодо права акціонерного товариства приймати рішення про викуп власних акцій та права акціонерного товариства здійснювати викуп розміщених ним акцій.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 67 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство не має права приймати рішення про викуп акцій, якщо:

1) на дату викупу акцій товариство має зобов`язання про обов`язковий викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону;

2) товариство є неплатоспроможним або стане таким внаслідок викупу акцій;

3) власний капітал товариства є меншим, ніж сума його статутного капіталу, резервного капіталу та розміру перевищення ліквідаційної вартості привілейованих акцій над їх номінальною вартістю, або стане меншим внаслідок такого викупу.

Зазначені обмеження стосуються саме права акціонерного товариства приймати рішення про викуп власних акцій та здійснювати їх викуп на підставі такого рішення, а не обов`язку товариства здійснити викуп акцій у акціонерів у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства". Враховуючи зазначене, обмеження, встановлені статтею 67 Закону України "Про акціонерні товариства", не поширюються на випадки здійснення акціонерним товариством обов`язкового викупу акцій.

Враховуючи зазначене, у разі прийняття загальними зборами акціонерного товариства рішення, яке відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги акціонером обов`язкового викупу акцій, прийняття окремого рішення загальними зборами акціонерів про викуп товариством розміщених ним акцій не потребується.

Із змісту чинного законодавства, у випадках, коли акціонерне товариство відповідно до законодавства зобов`язане опублікувати повідомлення про проведення загальних зборів в офіційному друкованому органі, ціна викупу акцій розраховується станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. У випадках, коли акціонерне товариство відповідно до законодавства не зобов`язане опублікувати повідомлення про проведення загальних зборів в офіційному друкованому органі і не здійснює таку публікацію, ціна викупу розраховується станом на день, що передує першому дню надсилання акціонерам письмового повідомлення про проведення загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Відповідно до частини третьої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції.

Відповідно до частини другої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Таким чином, право акціонера - власника простих акцій або акціонера - власника привілейованих акцій вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій виникає з моменту прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частини першої або другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, за умови, що такий акціонер зареєструвався для участі у загальних зборах, на яких прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, та голосував проти прийняття загальними зборами такого рішення.

Реалізація акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій здійснюється у порядку, встановленому статтею 69 Закону України "Про акціонерні товариства".

Одночасно з виникненням права акціонерів вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм голосуючих акцій виникає обов`язок акціонерного товариства викупити акції, належні акціонерові, у якого виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій.

Частиною третьою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру.

Таким чином, здійснення повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, є обов`язком акціонерного товариства.

Ненадання товариством такого повідомленняє порушенням вимог частини третьої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства".

Як передбачено частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства", акціонер, у якого виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних йому акцій відповідно до частини першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" та який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Тобто, згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України початком перебігу строку, протягом якого такий акціонер може подати письмову вимогу, є прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Таким чином, подання акціонером, у якого виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних йому акцій, письмової вимоги до товариства не залежить від надання товариством повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру.

Подання акціонером письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку, протягом якого акціонерне товариство зобов`язане здійснити сплату вартості акцій, які викупаються на вимогу акціонера, незалежно від терміну направлення товариством повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій.

Частиною третьою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що товариство здійснює сплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру.

При цьому, відповідно до частини першої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства", ціна викупу акцій не може бути меншою, ніж їх ринкова вартість, яка визначається в порядку, встановленому статтею 8 Закону України "Про акціонерні товариства".

Враховуючи зазначене, ціна викупу, зазначена в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, не може бути меншою ніж ціна викупу цих акцій, розрахована відповідно до частини першої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства".

Частиною першою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім того, згідно з частиною другою статті 207 Цивільного кодексу, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), при цьому правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною другою статті 638 Цивільного кодексу встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною першою статті 641 Цивільного кодексу встановлено, що пропозиція укласти договір (оферта) має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 640 Цивільного кодексу договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Виходячи зі змісту частини третьої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства", ціна викупу акцій, яка є обов`язковим реквізитом повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, є також істотною умовою договору, який укладається між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій.

Враховуючи зазначене, за наявності двох документів, а саме повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, здійсненого у письмовій формі акціонерного товариства, та письмової вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій, оформлених належним чином, є достатнім, щоб вважати, що між акціонерним товариством та акціонером укладено договір про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій в письмовій формі. У такому випадку додаткове укладання окремого договору про обов`язковий викуп товариством належних акціонеру акцій не є обов`язковим, документами, які є підтвердженням укладення договору, є письмове повідомлення акціонерного товариства про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, та підтвердження відправлення на адресу товариства письмової вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій. У разі, якщо договір про обов`язковий викуп товариством належних акціонеру акцій укладається як окремий документ, такий договір укладається відповідно до Цивільного кодексу України, в тому числі статті 632 вказаного Кодексу.

Моментом виникнення права акціонера - власника простих акцій або акціонера - власника привілейованих акцій вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій є прийняття рішення, яке відповідно до частини першої або другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що після закриття загальних зборів підсумки голосування доводяться до відома акціонерів протягом 10 робочих днів у спосіб, визначений статутом акціонерного товариства.

Враховуючи зазначене, повідомлення акціонерів про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що їм належать може здійснюватись одночасно з доведенням до відома акціонерів підсумків голосування протягом 10 робочих днів після закриття загальних зборів у спосіб, визначений статутом акціонерного товариства.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" виникнення у акціонера права вимоги обов`язкового викупу акцій, а у акціонерного товариства - обов`язку здійснити такий викуп акцій пов`язане із прийняттям загальними зборами рішення, яке відповідно до закону є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних акціонеру акцій реалізується акціонером шляхом подання товариству письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Відповідно до частини третьої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство зобов`язане сплатити вартість акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій.

Таким чином, зобов`язання щодо обов`язкового викупу належних акціонеру голосуючих акцій, яке виникає у зв`язку з прийняттям загальними зборами рішення, що відповідно до закону є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, передбачає взаємні права та обов`язки його сторін:

-акціонерного товариства - обов`язок здійснити повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, обов`язок сплатити акціонеру, який подав товариству вимогу про обов`язковий викуп акцій, вартість акцій за ціною викупу протягом 30 днів після отримання цієї вимоги та право отримати від акціонера у власність акції, які є предметом договору про обов`язковий викуп акцій;

-акціонера, який зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, - право подати товариству письмову вимогу про обов`язковий викуп акцій, право отримати від товариства кошти у розмірі вартості акцій за ціною викупу та обов`язок передати у власність товариства акції, які є предметом договору про обов`язковий викуп акцій.

Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтями 599-609 Цивільного кодексу визначені загальні підстави припинення зобов`язання.

Частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено строк, протягом якого акціонер, який має намір реалізувати право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій, може подати товариству письмову вимогу про обов`язковий викуп акцій - 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Тобто, зі спливом строку подання письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій право акціонера вимагати здійснення акціонерним товариством обов`язкового викупу належних йому акцій припиняється, а письмова вимога про обов`язковий викуп акцій, подана акціонером з порушенням встановленого строку, не є підставою для виникнення у акціонерного товариства зобов`язання здійснити сплату вартості акцій, обов`язкового викупу яких вимагає такий акціонер.

Враховуючи зазначене, зобов`язання акціонерного товариства щодо обов`язкового викупу акцій припиняється зі спливом встановленого частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства"строку подання акціонером, який має намір реалізувати право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій, письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій, у разі, якщо акціонер протягом встановленого строку не надав такої вимоги.

Згідно з частиною першою статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищесказане, суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи, подані сторонами докази у підтвердження своїх вимог і заперечень, вважає, що більш вірогідними є докази подані Позивачем у підтвердження того, що між сторонами ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» та ОСОБА_1 виникли зобов`язання із обов`язкового викупу акцій і ці зобов`язанні були чинними на момент укладення 23.03.2017 оскаржуваного правочину між ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» та ОСОБА_2 .

При цьому суд керувався такими міркуваннями.

Зокрема, суд враховує те, що сторонами не заперечується у справі факт звернення позивачем 24.03.2016р. у встановлений 30 денний строк після прийняття рішення зборами до ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» до відповідача1 з вимогою про здійснення обов`язкового викупу у позивача належних йому простих іменних акцій ВАТ «Чортківський завод «Агромаш».

При цьому як уже зазначалось судом за змістом статті 68 Закону підставою для виникнення права на обов`язковий викуп слугує реєстрація акціонера для участі у загальних зборах та голосування проти прийняття загальними зборами рішення про вчинення товариством значного правочину.

Таким чином, право акціонера - власника простих акцій або акціонера - власника привілейованих акцій вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій виникає з моменту прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частини першої або другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, за умови, що такий акціонер зареєструвався для участі у загальних зборах, на яких прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, та голосував проти прийняття загальними зборами такого рішення.

Одночасно, в силу статті 69 Закону України «Про акціонерні товариства» протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає. Протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає.

Тобто, як передбачено частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства", акціонер, у якого виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних йому акцій відповідно до частини першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" та який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Отже, згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України початком перебігу строку, протягом якого акціонер може подати письмову вимогу, є прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

У свою чергу, стаття 69 Закону обраховує 30 денний строк протягом якого товариство зобов`язане провести оплату вартості акцій ВАТ не з моменту укладення письмово договору, а з моменту отримання вимоги акціонера товариством.

Подання акціонером, у якого виникло право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних йому акцій, письмової вимоги до товариства не залежить від надання товариством повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, чи надіслання йому товариством примірника договору, чи якихось інших додаткових дій зі сторони товариства.

Стаття 69 Закону дійсно містить умову за якої передбачено, що договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі. Проте, дана ж стаття обраховує строк протягом якого повинно бути проведено оплату акцій товариством акціонеру не з моменту укладення письмового договору, а з моменту отримання вимоги акціонера товариством про обов`язків викуп акцій.

Таким чином, на думку суду, подання акціонером письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку, протягом якого акціонерне товариство зобов`язане здійснити сплату вартості акцій, які викупаються на вимогу акціонера, незалежно від терміну направлення товариством повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій і незалежно від терміну укладення письмового договору про викуп акцій.

При цьому суд критично оцінює окремі інші заперечення відповідачів, які заперечують виникнення права у позивача обов`язкового викупу акцій, зокрема такі.

Так, відповідач заперечує те, що зобов`язання з викупу акцій у ВАТ не могло виникнути, так як на момент звернення про викуп акцій, позивач у вимозі не вказав ціни викупу. Проте, суд відхиляє ці заперечення з огляду на те, що обов`язок із забезпечення визначення ціни викупу акцій, ще до проведення зборів, в силу Закону України «Про акціонерні товариства» покладається саме на АТ у даному випадку на відповідача 1 - ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» .

Так, відповідно до статті 36 Закону України «Про акціонерні товариства» від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів АТ повинне дати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства в робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

Якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених у статті 68 цього закону, АТ повинне дати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого в стаття 69 цього закону. Умови такого договору (крім кількості й загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

Між тим суд констатує, що стаття 36 Закону України «Про акціонерні товариства» має назву «Документи, які надаються акціонерам, та документи, з якими акціонери можуть ознайомитись під час підготовки до загальних зборів». Тобто всі, перелічені в статті заходи в часі передують загальним зборам. Таким чином, дана стаття зобов`язує АТ дати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп акцій до проведення зборів.

Належне виконання АТ цього обов`язку передбачає сукупність послідовних дій: по-перше, це виготовлення належного проекту договору, а по-друге, надання акціонеру можливості з ним ознайомитись.

У статті 36 Закону України «Про акціонерні товариства», визначаючи вимоги до проекту договору про викуп акцій, законодавець зазначив, що лише умови щодо кількості та загальної вартості акцій мають індивідуальний для кожного акціонера характер, а всі інші умови договору повинні бути єдиними для всіх акціонерів. Отже, законодавець передбачив, що загальна вартість акцій (як індивідуальна договірна умова) повинна міститися в проекті договору про їх викуп.

Таким чином, щоб виготовити проект договору про викуп акцій та ознайомити з ним позивача, відповідач повинен був спочатку визначити загальну вартість акцій позивача.

Проте, саме відповідач - ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» не забезпечило існування такої ціни відповідно до вимог закону на момент проведення зборів, а визначило її пізніше.

Зокрема, ціна викупу акцій як і проект договору викупу акцій було визначено Спостережною радою ВАТ лише - 08.04.2016 лише після зборів (10.03.2016) і після звернення позивача з вимогою викупу акцій (24.03.2016).

Отже, мають місце неналежні дії саме відповідача, які полягають: 1) у несвоєчасному затвердженні вартості однієї акції та загальної вартості акцій, що належать позивачу та підлягають викупу; 2) у ненаданні позивачу можливості володіти інформацією про загальну вартість акцій, які підлягають викупу.

Такі, дії відповідача (які полягають у затвердженні загальної вартості акцій позивача тільки після зборів та відсутності належного проекту договору про викуп акцій до зборів) порушують вимоги ст.36 закону, отже, є протиправними. Указані протиправні дії призвели до порушення прав позивача на отримання передбаченої вищевказаним законом інформації саме до моменту його голосування на зборах. Інформація про загальну вартість акцій, викладена в проекті договору про їх викуп, потрібна акціонеру саме на зборах для того, щоб приймати виважені рішення щодо результатів власного голосування з тих питань порядку денного, які визначені в ст.68 вказаного закону.

Подібних висновків дійшов і ВС у Постанові від 20.02.2019 року справа №910/8705/18.

Враховуючи зазначене, на думку суду, вимога позивача до відповідача про обов`язковий викуп акцій від 24.03.2016 відповідала вимогам закону, в силу тих відомостей, які могли бути і були вказані у ній зі сторони позивача. А наявність інших відомостей не забезпечив, в цьому випадку, саме відповідач - ВАТ «Чортківський завод «Агромаш».

Щодо заперечень відповідача, що позивачем вчиняються дії які свідчать про його незгоду з рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., зокрема, що позивачем було подано позовні заяви до Господарського суду Тернопільської області, в яких він просив визнати недійсним позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р. то суд і їх розглядає критично з огляду на те, що вважає, що у випадку якщо у вказаних справах матиме місце визнання недійним рішень зборів, які стали підставою для вимоги позивача про обов`язків викуп акцій, то відповідач вправі звернутись з цих підстав з заявою у суд про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Проте, на даний час, - станом на час розгляду даної справи - 12.10.2020, суду не подано доказів, що має місце прийняття судом рішення, яке набрало законної сили і яким визнано недійсним збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р.

При цьому, судом встановлено у справі і дані факти не заперечуються сторонами, що 10.03.2016р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш". Одним з питань, які вирішувались на даних зборах було питання «Про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт і послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості активів Товариства». Відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"" від 10.03.2016. зборами було дано згоду на вчинення значного правочину: відчуження (продажу) на користь ТОВ СЕ «Борднетце Україна» 83/100 (вісімдесят три сотих) частки об`єкта нерухомого майна під найменуванням «комплекс», який знаходиться за адресою Тернопільська область, м.Чортків, вул.Князя Володимира Великого 29.м

24.03.2016р. позивач звернувся до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" з вимогою здійснити викуп у нього належних йому простих іменних акцій. Серед іншого у даній заяві позивач підтверджує факт свого голосування проти прийняття зборами рішення про вчинення значного правочину.

Станом на час розгляду даної справи відповідачами не подано доказів, що ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» розрахувалось з Позивачем за його вимогою з обов`язкового викупу акцій.

Таким чином, суд вважає, що з моменту вказаної вимоги позивача і по даний час, у ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» існувало і існує не виконане зобов`язання з обов`язкового викупу акцій, яке виникло в силу приписів статтей 68,69 Закону України "Про акціонерні товариства".

А тому з зазначеного моменту в силу вимоги статті 67 Закону України "Про акціонерні товариства" застосовувалося і обмеження у викупу акцій визначене даною статтею.

Проте, суд вважає, що вказана обставина, не може слугувати самостійною підставою для визнання недійсним, у даному випадку, саме правочину - договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та ОСОБА_2 , який є предметом позовних вимог, з огляду на таке.

Так, із змісту частини першої статті 67 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство не має права приймати рішення про викуп акцій, якщо на дату викупу акцій товариство має зобов`язання про обов`язковий викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону.

Отже, обмеження статті 67 Закону України "Про акціонерні товариства" стосуються саме заборони акціонерному товариству приймати рішення уповноваженим органам, а не укладати правочини.

Судом встановлено, що таке рішення було прийняте зборами акціонерів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» 21.03.2017 року (оформлені протоколом від 21.03.2017) на яких, серед інших, з п`ятого питання порядку денного вирішено: « 1. Викупити в акціонера Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» ОСОБА_2 80 9190 шт. простих іменних акцій по затвердженій ціні. 2. Голові правління ОСОБА_10 підписати договір купівлі - продажу цінних паперів. 3. Головному бухгалтеру провести оплату цінних паперів згідно укладеного договору.»

Отже, у позивача виникає право ставити під сумнів в силу приписів статті 67 Закону України, саме вказане рішення зборів, зокрема, і оскаржувати його, проте, зі сторони позивача суду не подано доказів того, що дане рішення зборів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» визнано судом недійсним на час розгляду даної справи.

При цьому чинність і легітимність рішення зборів презюмується поки не буде подано доказів його недійсності.

А дійсність рішення зборів від 21.03.2017 року, як таких, що стали підставою для укладення спірного договору від 23.03.2017 і проведення розрахунків за ним, не ставить під сумнів і правомірність дій з укладення та виконання цього договору з боку уповноважених осіб ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» - директора та бухгалтера товариства.

Суд також критично розглядає твердження Позивача, що голосуючи на загальних зборах акціонерів в частині укладення оскаржуваного правочину, відповідач 2 порушив вимоги 71 Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» положення цієї статті не застосовуються у разі:

- реалізації акціонерами переважного права відповідно до статті 27 цього Закону.

- викупу товариством в акціонерів розміщених ним акцій відповідно до статті 66 цього Закону.

- виділу та припинення акціонерного товариства.

- надання посадовою особою органів товариства або акціонером, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, на безоплатній основі гарантії, поруки (у тому числі майнової поруки), застави або іпотеки особам, які надають товариству позику.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що викуп акцій ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» у відповідача 2 - ОСОБА_2 , як акціонера, здійснювався відповідно до статті 66 цього Закону, а тому суд вважає, що положення ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» до спірних відносин не застосовуються.

Щодо твердження Позивача, що у Спостережної ради Відповідача 1 відсутні повноваження скликати загальні збори акціонерів та порушення допущеного спостережною радою в частині скликання загальних зборів акціонерів в порядку у ч.5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства».

Позивач вказує на відсутність компетенції у Спостережної Ради товариства на скликання зборів акціонерів.

Серед іншого, позивач стверджує, що рішення Спостережної ради, оформлені протоколом від 24.02.2017 року, прийняті не уповноваженим органом Спостережною радою, оскільки питання про скликання позачергових загальних зборів, відповідно до ч.5 ст.47 Закону України "Про акціонерні товариства", віднесені до компетенції (повноважень) Наглядової ради, а не Спостережної ради.

Згідно з ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради.

Ст. 160 Цивільного кодексу України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена Наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Створення Наглядової ради акціонерного товариства передбачено і ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" як органу, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

При цьому суд вважає, що терміни "Наглядова рада" та "Спостережна рада" є у даному випадку синонімами, отже поняття Наглядова рада є тотожним поняттю Спостережна рада.

А отже, для назви органу, котрий здійснює контроль за діяльністю виконавчого органу управління та захист прав акціонерів товариства, законодавець вживає терміни як "наглядова рада" так і "спостережна рада".

Із змісту з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше.

Разом з тим, доказів, які б свідчили про визнання недійсним рішення Спостережної ради відповідача від 24.02.2017 року, матеріали справи не містять.

Відповідно, на думку суду, слід вважати, що Спостережна рада ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" приймаючи рішення, оформлені протоколом від 24.02.2017 року діяла в межах повноважень наданих статутом господарюючого суб`єкта та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд також враховує ту обставину, що аналогічні обставини уже були предметом судового дослідження та оцінки у господарських справах №921/55/15-г/18, № 921/734/15-г/18 та № 921/346/16-Г/14.

Щодо тверджень Позивача, що Спостережна рада скликала позачергові збори у порядку ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства», але протокол Спостережної ради не містить обґрунтувань інтересу товариства то і їх суд розглядає критично з огляду на таке.

Відповідно до п. 2,3 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції наглядової ради, крім іншого, належить: підготовка порядку денного загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових загальних зборів; прийняття рішення про проведення чергових або позачергових загальних зборів відповідно до статуту товариства та у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до п. 3.1 Положення про спостережну раду товариства, затвердженого протоколом №1 загальних зборів акціонерів від 03.04.1998, до компетенції спостережної ради віднесено, зокрема, вирішення питань про внесення на розгляд зборів акціонерів тих чи інших питань, попередній розгляд усіх питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, підготовка цих питань до зборів.

Пунктами 8.2 та 8.3 Статуту передбачено, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів, які можуть бути черговими та позачерговими. Позачергові загальні збори скликаються, зокрема, правлінням з його власної ініціативи та на вимогу спостережної ради.

Як вбачається зі змісту рішення спостережної ради від 24.02.2017 року, позачергові загальні збори товариства були скликані на підставі ч. 5 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства".

Відповідно до вказаної статті, якщо цього вимагають інтереси акціонерного товариства, наглядова рада при прийнятті рішення про скликання позачергових загальних зборів може встановити, що повідомлення про скликання позачергових загальних зборів здійснюватиметься не пізніше ніж за 15 днів до дати їх проведення в порядку, встановленому статтею 35 цього Закону. У такому разі наглядова рада затверджує порядок денний.

Виходячи з аналізу вищевказаної норми скликання загальних зборів акціонерів за процедурою передбаченою ч. 5 ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства» є визначення наявності «інтересів товариства» для скликання зборів по скороченій процедурі є компетенцією наглядової ради товариства.

При цьому у даній нормі відсутній обов`язок наглядової ради щодо наведення в рішенні мотивів наявності таких «інтересів товариства».

Суд ще раз наголошує, що доказів, які б свідчили про визнання недійсним рішення Спостережної ради відповідача від 24.02.2017 року, матеріали справи не містять.

Суд також враховує ту обставину, що аналогічні обставини уже були предметом судового дослідження та оцінки у господарських справах №921/55/15-г/18, № 921/734/15-г/18 та № 921/346/16-г/14.

Щодо твердження Позивача, що спірний оскаржуваний договір викупу акцій від 23.03.2017р. з Відповідачем 2 не міг бути укладений в силу рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1532 від 11.11.2014р., та щодо не вчинення Відповідачем 2 будь-яких дій щодо передачі акцій Відповідачу 1 то суд їх розглядає критично з огляду на таке.

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до п. 30 ст.8 Закону України «Про держане регулювання ринку цінних паперів в Україні» прийнято рішення від 11.11.2014р. № 1532 щодо усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих, зокрема, ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», на строк до усунення порушення.

Чинне законодавство, зокрема, ст. 67 Закону України «Про акціонерні товариства», не містить жодних обмежень у частині прийняття відповідного рішення загальними зборами акціонерів чи укладення договору, щодо викупу акціонерним товариством власних акцій у своїх акціонерів під час дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку.

А вказане зупинення обігу акцій зупиняє лише перереєстрацію цих акцій у депозитарній системі.

При цьому Позивач, на думку суду, помилково ототожнює підстави і поняття «недійсності договору» з - «виконанням договору».

Суд вважає, що відповідачами надано достатньо доказів того, що ними вживались достатньо розумні і належні заходи з метою забезпечення виконання Договору, проте, в силу об`єктивних обставин - відсутність достатньої кількості голосів на зборах акціонерів виникла певна не залежна, лише від волі менеджменту ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» перешкода у виконанні спірного Договору, а саме - не приведенням зборами акціонерів ВАТ (відсутність достатньої кількості голосів акціонерів) установчих документів у відповідність до чинного законодавства.

Суду відповідачами доведено, що з метою усунення порушень виявлених Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (і в т.ч. з метою виконання оспорюваного Позивачем договору) ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» неодноразово виносило питання про приведення установчих документів товариства у відповідність до вимог закону на збори акціонерів, однак, негативне голосування на цих зборах (відсутність достатньої кількості голосів акціонерів) не вирішило дане питання.

Не підтверджується матеріалам справи і твердження Позивача щодо не вчинення сторонами оспорюваного договору дій щодо передачі права власності на придбані цінні папери до ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», зокрема, матеріали справи підверджують, що відповідач 1 ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» звернулось до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з листом № 1271 від 23.05.2017 з проханням щодо прийняття рішення про тимчасове зняття заборони щодо внесення змін до системи депозитарного обліку ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» для проведення корпоративної операції емітента - операції переходу права власності на цінні папери в порядку викупу емітентом власних цінних паперів у кількості 809190 шт., які належали ОСОБА_2 на рахунок емітента ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» на підставі укладеного договору купівл і- продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017р.

19.07.2017 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку надала відповідь, що придбання ВАТ Чортківський завод «Агромаш» власних акцій у акціонера ОСОБА_2 не є підставою для прийняття окремого рішення комісії щодо надання дозволу на проведення вичерпного переліку операції в системі депозитарного обліку цінних паперів, імітованих ВАТ Чортківський завод «Агромаш» та не впливає на можливість проведення загальних зборів акціонерів та прийняття рішень щодо приведення дії товариства у відповідність до вимог Законодавства про цінні папери та акціонерні товариства (копії листа додається).

ОСОБА_2 , в свою чергу було передано Зберігачу нотаріально завірене Розпорядження на проведення облікової операції згідно договору купівлі продажу цінних паперів власного випуску № 1 від 23.03.2017р.

Тому твердження Позивача щодо недійсності (неможливості укладення) договору купівлі-продажу цінних паперів від 23.03.2017р. та незабезпечення такої передачі з вини відповідачів не відповідає матеріалам справи.

При цьому, на думку суду, виконання умов даного договору (в частині передачі цінних паперів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш») залежить від подальшого приведення загальними зборами акціонерів ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» установчих документів у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».

Суд, також, має за необхідне наголосити на тому, що більшість обґрунтувань позову, а саме - підстави позову, що наводяться Позивачем, стосуються оцінки правомірності винесення рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 21.03.2017 року (зокрема, щодо винесення рішення зборів акціонерів попри існування зобов`язань по викупу в інших акціонерів, неврахування зборами рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, порушення зборами порядку визначеного ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства») і оцінки правомірності рішення спостережної ради від 24.02.2017 року (відсутність повноважень спостережної ради, порушення порядку скликання).

Проте, Позивачем, на думку суду, не заявлено достатніх підстав в обґрунтування вимог, стосовно визнання недійсним договору викупу акцій, що оскаржується.

Зокрема, суду не доведено позивачем, що є підстави вважати, що спірний договір відповідно до статті 203 ЦК України за своїм змістом суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Не доведено також позивачем і того, що особи, які вчиняли правочин, не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, чи інших підстав для визнання недійсним саме договору, а не рішень органів управління ВАТ відповідача1.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку має місце невідповідність підстав (обґрунтування позову) та предмету заявленого позову.

Суд враховує також ту обставину, що позивач не є стороною оскаржуваного ним правочину, а визнання правочину недійсним спричинить порушення прав і інтересів іншої особи - відповідача 2 ОСОБА_2 .

Щодо захисту Позивачем його прав та інтересів з обов`язкового викупу акцій то такі реалізуються ним у справі № 921/260/19 де він як позивач вимагає стягнути з ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" - відповідача у даній справі, відповідні кошти за договором з обов`язкового викупу акцій. Враховуючи дану обставину, а також те, що реалізація позивачем права з обов`язкового викупу у нього акцій та подальша перереєстрація викуплених у нього акцій на товариство позбавить позивача статусу акціонера ВАТ «Чортківський завод «Агромаш», суд критично розцінює і твердження позивача про захист його корпоративного інтересу з отримання ним в майбутньому більших дивідендів на вказані акції у випадку, якщо спірний договір буде визнано судом недійсним.

6. Висновки суду.

Із змісту частин 1,2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 129 Конституції України вказує, що до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно із частин 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 73, частин 1,3 статті 74 статей 76,77,78,79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (п. 54 рішення від 28.10.2010 (заява №4241/03) Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог повністю.

Враховуючи положення статей 1,2,3,4,7,11,12,13,16,20,30,42,46, з 73 по 81, 86, 126, 129,130, з 208 по 210, з 218 по 221, з 232 по 233, з 236 по 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статямиГосподарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 (код НОМЕР_1 ) ;

Відповідач 1: Відкрите акціонерне товариство "Чортківський завод "Агромаш", 48505, м. Чортків, Тернопільська область, вул. Князя Володимира Великого, 29 (код за ).

Відповідач 2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 (код. НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статей з 253 по 259 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення, враховуючи вихідні і святкові дні, дні відрядження судді, як викладача до НШСУ, складено на протязі робочих днів - 23.11.2020.

Повний текст рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручити нарочно особисто їх уповноваженим представникам за їх зверненням.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко