ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3656/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро
до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, м. Дніпро

за участю Прокуратури Дніпропетровської області, м. Дніпро

про визнання прав і обов`язків, встановлення права користування земельною ділянкою.

Представники:
від прокурора: Карпенко О.І., службове посвідчення № 051256 від 24.10.2018 року, прокурор відділу;

від позивача: Паніна О.В., довіреність № б/н від 06.07.2020 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Олійник Ю.М., довіреність № 7/10-3691 від 19.12.2019 року, головний спеціаліст управління захисту інтересів територіальної громади міста.

ПРОЦЕДУРА:
Комунальне підприємство "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради" (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати Комунальне підприємство "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" () таким, що має усі права та обов`язки Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні, Підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру ();

- визнати право користування Комунальним підприємством "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" () земельною ділянкою загальною площею 497 га, що знаходиться в межах земель, переданих у постійне користування Ігренській психолікарні Дніпропетровської області на підставі Акту на право користування землею від 04.12.1957 року таким, яке відповідає меті і предмету діяльності Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" ().

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України усі права та обов`язки Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні перейшли до Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 19.09.2019 року, та залучено Дніпропетровську обласну раду до участі у справі в якості третьої особи-1 без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

12.09.2019 року Дніпровська міська рада подала до Господарського суду Дніпропетровської області заяву б/н б/д про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2019 року залучено до участі у справі Дніпровську міську раду в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

19.09.2019 року Дніпропетровська обласна рада подала через канцелярію суду пояснення третьої особи вих. №2963/0/2-19 від 18.09.2019 щодо позову.

19.09.2019 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 3 подала заяву за вих. № 74-4182вих19 від 18.09.2019 про вступ прокурора у справу. В заяві прокурор повідомив про вступ у справу № 904/3656/19 на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України, у зв`язку з відсутністю повноважень на вступ у справу контролюючого органу у сфері земельних відносин - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради.

Прокурор в засіданні, призначеному на 19.09.2019 року, подав письмові пояснення за вих. № 74-4178вих19 від 18.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року за усним клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання на 09.10.2019 року.

07.10.2019 року до суду надійшли письмові пояснення Дніпровської міської ради б/н б/д, в яких третя особа-2 просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 22.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 відкладено підготовче засідання на 07.11.2019.

31.10.2019 Дніпровською місцевою прокуратурою №3 подане клопотання вих. №74-4179вих-19 від 30.10.2019 року про закриття провадження у справі, в якому просить закрити провадження у справі №904/3656/19 в частині позовної вимоги про визнання права користування за Комунальним підприємством "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" земельною ділянкою площею 497 га. В обґрунтування клопотання прокуратура посилається на те, що аналогічна вимога між тими ж сторонами та з тих же підстав була предметом розгляду у справі №904/7316/17, рішення в якій набрало законної сили.

Представник позивача в засіданні підтримала усне клопотання про врегулювання спору за участі судді, заявлене в підготовчому засіданні 22.10.2019 року, та заявила клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи № 160/10867/19 за позовом КП "Підсобне сільське господарство" ДОР" до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради № 130/4 від 27.06.2006 року в частині втрати чинності Акту на право користування землею від 04.12.1957 року до набрання законної сили судовим рішенням.

Суд долучив клопотання про зупинення провадження у справі до матеріалів справи.

Прокурор заперечив проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі, підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача не заперечив проти клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи-2 заперечив проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі, підтримав клопотання прокуратури про закриття провадження у справі.

Усне клопотання представника КП "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" про врегулювання спору за участі судді, клопотання позивача про зупинення провадження у справі, клопотання прокуратури про закриття провадження у справі залишені на розгляді суду.

Представник позивача заявила усне клопотання про витребування у третьої особи-2 копії рішення Дніпропетровської міської ради №131/4 від 27.09.2006.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019 року, відкладено підготовче засідання на 18.11.2019 року, витребувано у Дніпровської міської ради в строк до 15.11.2019 року засвідчену копію рішення Дніпропетровської міської ради № 131/4 від 27.09.2006 року.

15.11.2019 року представник третьої особи-2, на виконання ухвали суду від 07.11.2019 року, подав до суду супровідним листом б/н б/д засвідчену копію рішення Дніпропетровської міської ради № 131/4 від 27.09.2006 року. Суд долучив супровідний лист до матеріалів справи.

18.11.2019 року представник позивача подав до суду клопотання б/н від 18.11.2019 року про долучення до матеріалів справи копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі № 160/10867/19. Суд долучив вказане клопотання до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 18.11.2019 року представник позивача заявив усне клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом заяви КП "Підсобне сільське господарство" ДОР" про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі № 160/10867/19 за адміністративним позовом КП "Підсобне сільське господарство" ДОР" до Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування п.6 рішення Дніпропетровської міської ради V скликання № 130/4 від 27.06.2006 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 року зупинено підготовче провадження у справі № 904/3656/19 за позовом Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради", третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, за участю прокуратури Дніпропетровської області про визнання прав і обов`язків, встановлення права користування земельною ділянкою до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/10867/19 за результатами розгляду заяви Комунального підприємства Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний заклад Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправним та скасування п.6 рішення Дніпропетровської міської ради V скликання № 130/4 від 27.09.2006 року.

13.01.2020 року Прокуратурою Дніпропетровської області подано до суду клопотання вих. №05/2-39вих-20 від 13.01.2020 року про поновлення провадження у справі, яким прокуратура повідомила Господарський суд Дніпропетровської області, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року у справі № 160/10867/19 задоволено заяву представника КП "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" про залишення без розгляду позовної заяви та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду КП "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради". Позовну заяву та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду КП "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" у справі № 160/10867/19 залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 року судом поновлено провадження у справі № 904/3656/19 підготовче засідання призначено на 20.01.2020 року о 09:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2020 року судом закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду по суті в судовому засідання на 21.01.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 року розгляд справи відкладений на 13.02.2020 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 року у справі № 904/7316/17 позов задоволено частково; визнано за Комунальним підприємством Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради (49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1; ідентифікаційний код 20239696) право постійного користування на земельну ділянку площею 497 га, що знаходиться у м. Дніпро, Самарського району, вул. Бехтерева, 1; в решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2017 року у справі № 904/7316/17 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 року у /7316/17 скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Постанова набрала законної сили 06.08.2017 року та не оскаржувалась.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року провадження у справі №904/3656/19 в частині позовних вимог Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради" про визнання права користування Комунальним підприємством "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" земельною ділянкою загальною площею 497 га, що знаходиться в межах земель, переданих у постійне користування Ігренській психолікарні Дніпропетровської області на підставі Акту на право користування землею від 04.12.1957 року таким, яке відповідає меті і предмету діяльності Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" закрито. Позовні вимоги Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради" про визнання Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" таким, що має усі права та обов`язки Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні, Підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру залишено без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року у справі № 904/3656/19 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" задоволено та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 10.06.2020 справу № 904/3656/19 передано на розгляд судді Бєлік В.Г.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 14.07.2020 року о 12:00 год.

14.07.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 14.07.2020 року представники позивача, відповідача та третьої особи-1 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 15.09.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 27.08.2020 року о 10:20 год.

17.08.2020 року від представника Дніпровської міської ради до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих.№ б/н про відкладення розгляду справи.

21.08.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заява вих. № б/н від 21.08.2020 року про збільшення позовних вимог та клопотання вих. № б/н від 21.08.2020 року про залучення співвідповідача - Дніпровську міську раду.

27.08.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 27.08.2020 року представники позивача, відповідача та третіх осіб-1, 2 не з`явилися.

27.08.2020 року у підготовчому судовому засіданні судом було розглянуто заяву Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 року заяву Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" про збільшення позовних вимог та клопотання про залучення співвідповідача з доданими документами до них повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 10.09.2020 року о 10:20 год.

10.09.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н про залучення співвідповідача - Дніпровську міську раду; заява вих. № б/н від 10.09.2020 року про продовження строку розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку для повного з`ясування обставин справи; заява вих. № б/н від 10.09.2020 року про зміну предмету позову.

Судом було розглянуто заяви позивача про залучення співвідповідача - Дніпровську міську раду та про зміну предмету позову. Дослідивши матеріали справи, суд відмовив в їх задоволенні.

У підготовче судове засідання 10.09.2020 року представники відповідача та третьої особи-1 не з`явились.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013 року, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року заяву позивача вих. № б/н від 10.09.2020 року про продовження строку розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку для повного з`ясування обставин справи задоволено та продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку, та підготовче судове засідання відкладено на 29.09.2020 року о 15:30 год.

29.09.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 29.03.2020 року про розгляд справи без участі представника.

У підготовче судове засідання 29.09.2020 року прокурор, представники відповідача та третьої особи-1 не з`явились.

29.09.2020 року у підготовчому судовому засіданні позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.10.2020 року о 10:20 год.

12.10.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № б/н від 12.10.2020 року.

21.10.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 20.10.2020 року про залишення частини позовних вимог без розгляду.

У судове засідання 22.10.2020 року з розгляду справи по суті представники відповідача та третьої особи-1 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 року судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 09.11.2020 року о 11:30 год.

У судове засідання 09.11.2020 року з розгляду справи по суті представники відповідача та третьої особи-1 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 13.11.2020 року о 11:00 год.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 13.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України усі права та обов`язки Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні перейшли до Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ
У жовтні 1953 року на земельній ділянці у кількості 527 га, що знаходиться в сельці ім К. Маркса Дніпропетровської області було створене Підсобне сільське господарство Ігренської психоневрологічної лікарні.

Згідно статуту, затвердженого Заступником міністра охорони здоров`я УРСР Підсобне сільське господарство Ігренської психоневрологічної лікарні було організоване для покращення харчування хворих та медичного персоналу цієї лікарні.

На момент створення Підсобне сільське господарство діяло на повному господарському розрахунку, мало самостійний баланс, володіло, користувалося розпоряджалося належним йому майном, складало договори, видавало зобов`язання і користувалося з дня реєстрації всіма іншими правами юридичної особи, відповідало своїми зобов`язаннями за все майно, що знаходилось в його розпорядженні, на яке могло бути, за діючими на той час законами, звернено стягнення.

На той час відносини зі створення, реорганізація та ліквідація юридичних осіб регулювались Цивільним Кодексом УРСР від 1922 року, якому надана чинність 01.02.1923 року Постановою ЦВК УРСР від 16.12.1922 року.

Згідно статуту земельна ділянка в розмірі 497 га була фактично передана в користування Підсобному господарству і Підсобне господарство було підзвітним та підконтрольним Ігренській психоневрологічній лікарні.

Статтями 13-19 ЦК УРСР 1922 року визначалось, що юридична особа, створена на певному майні самостійно володіє, користується та визначає юридичну долю майна, на яке воно набуло прав під час створення. Така юридична особа може бути позбавлена прав на майно лише на підставах, у спосіб та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Підсобне сільське господарство Ігренської психоневрологічної лікарні набуло прав на земельну ділянку, на базі якої його і було створено.

04 грудня 1957 року на підставі Державного акту на право постійного користування землею, який зареєстровано в державній книзі реєстрації землекористувань за № 3 земельна ділянка загальною площею 585,7 га була передана у постійне користування Ігренській психлікарні з яких 527 га знаходилось у користуванні Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні.

В подальшому, протягом тривалого часу, позивач та відповідач зазнали численних змін та перейменувань. Однак, належність до державного сектору економіки та взаємна підпорядкованість збереглися.

Розпорядженням Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 211р від 29.05.1995 року було змінено назву Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні та затверджено статут новій редакції. Проведено державну реєстрацію юридичної особи з новою назвою Підсобне сільське господарство Лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру (код ЄДРПОУ 2023969). Згідно положень статуту у новій редакції було зменшено розмір земельної ділянки, на якій організовано господарство до 497 га, та визначено адресу: м. Дніпропетровськ-115, Самарський район, вул. Бехтерева,

Основне призначення господарства залишилось незмінним: виконання соціальної програми виробництва продовольства, виробництво продуктів для поліпшення харчування хворих в стаціонарі об`єднання, працетерапія та реабілітація хворих. Підсобне сільське господарство Лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру (код ЄДРПОУ 2023969) також має самостійний баланс, володіє користується та розпоряджається належним йому майном.

Згідно п. 9 та 10 рішення Дніпропетровської обласної ради від 21.10.2015 року № 698-34/VІ було змінено назву підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру (місцезнаходження вул. Бехтерева, 1, м. Дніпропетровськ, 49115) на Комунальне підприємство Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради та затверджено у новій редакції статут Комунального підприємства Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради.

Нова редакція статуту від 15.12.2015 року не передбачає визначення розміру земельної ділянки, на якій створене підприємство, але містить положення про:

1. Преамбула: Комунальне підприємство Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради (далі - Підприємство) засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області й перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради (далі - Орган управління майном).

2. Мету і предмет діяльності Підприємства: Підприємство створене з метою вирощування, зберігання та переробки сільськогосподарської продукції, своєчасного та якісного виконання виробничих завдань (п. 2.1.).

3. Майно підприємства: Майно підприємства становлять основні фонди та обігові кошти, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства (п. 4.1.). Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області й закріплюється за ним на праві

господарського відання (п. 4.2.).

4. Управління підприємством і самоврядування трудового колективу: керівник Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, в тому числі укладає угоди, видає довіреності, розпоряджається коштами та майном відповідно до чинного законодавства України та цього статуту.

З аналізу положень статуту вбачається, що за підприємством зберігається право користування земельною ділянкою на якій воно було створене, що співвідноситься з нормами чинного законодавства України.

Тим більше це кореспондується із основною метою діяльності Підприємства, а саме вирощування, зберігання та переробки сільськогосподарської продукції.

27 вересня 2006 року Дніпровська міська рада на засіданні сесії прийняла рішення за №131/4, яким згідно п.6 визнала акт на право користування землею для ведення товарного виробництва від 04.12.1957 року, виданий Ігренський психіатричній лікарні виконавчим комітетом Дніпропетровської районної Ради депутатів трудящих таким, що втратив чинність.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визнання незаконним і скасування рішення. За результатами розгляду справи постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року по спразі № 200/20356/16-а, провадження № 2а/200/837/16 позовні вимоги Комунального підприємства Підсобне сільське господарство Дніпропетровської обласної ради задоволені в повному обсязі - визнано протиправним та скасовано п. 6 рішення Дніпропетровської міської ради №131/4 від 27.09.2006 року - в частині визнання акту на право користування землею від 04.12.1957 року таким, що втратив чинність, виданого Ігренській психіатричній лікарні виконавчим комітетом Дніпропетровської районної Ради депутатів трудящих.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Нормативно-правові акти з питань врегулювання земельних відносин, що діяли в період, з яким позивач пов`язує виникнення своїх прав на спірну земельну ділянку 04.12.1957 року, а саме: "Загальні засади землекористування і землеустрою", затверджені 15.12.1928 року ЦВК СРСР, та Земельний кодекс УРСР 1922 року визначали на землі виключно державну власність Союзу РСР.

З урахуванням норм ст.ст. 3, 6 "Загальних засад землекористування і землеустрою", затверджених 15.12.1928 року ЦВК СРСР, необхідними та достатніми підставами для виникнення прав на землі було рішення відповідного органу державної влади та земельна реєстрація; згідно з приписами арт. арт. 193, 194 Земельного кодексу УРСР 1922 року, визначено, що безперечними доказами закономірності землекористування є: 1) затверджений проект землевпорядження, 2) належні документи за формою, що встановлює Народний Комісаріат Земельних Справ УРСР (Акт на право користування землею), 3) реєстрація у земельному реєстрі.

Міські землі й землі містечок органи комунального господарства віддають у користування різним установам, підприємствам і особам (арт. 3 п. "а") на підставі договорів оренди й договорів про право забудівлі, а в належних випадках - на підставі постанов законодавчих органів і відповідного виконавчого комітету (п. 4 розділу 1 Положення про земельні розпорядки в смузі міст і містечок, затвердженого постановою Всеукраїнського Центрального Виконавчого Комітету від 23 жовтня 1925 року).

Згідно арт. арт. 11, 14 Земельного кодексу УРСР 1922 року право на землю, надану у трудове користування, безстроково та може бути припинено лише на підставах, вказаних в законі. Права на нові ділянки землі трудового використання надаються шляхом: а) відводу цих ділянок земельними органами; б) надання землі земельними спілками.

З наведеного випливає, що належними та допустимими доказами виникнення прав на землі, у часовий період, з яким позивач пов`язує момент виникнення свого права на спірну земельну ділянку, є рішення уповноваженого державного органу, проект землеустрою, акт на право користування землею та його державна реєстрація.

Право на землю, надану трудовому землекористувачеві, припиняється у випадках: а) добровільної відмови від землі всіх членів двору; б) припинення двором ведення самостійного господарства повністю; в) виморочності двору; г) остаточного переселення його в інше місце, із припиненням у колишньому місці самостійного господарства; д) позбавлення прав на користування землею по суду за зазначені в законі злочини; е) заняття землі у встановленому порядку для державних і суспільних потреб (шляхи повідомлення, розробка коштовних копалин і т.п. ) (арт. 17 Земельного кодексу УРСР 1922 року).

В редакції Земельного кодексу України, чинній станом на дату прийняття рішення міською радою від 27.09.2006 року, передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації (ст. 92).

Згідно п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати (ст. 141 Земельного кодексу України).

Як встановлено вище, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.09.2006 року № 130/4 Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня" отримала право постійного користування на земельну ділянку за адресою: вул. Бехтерева, 1, за рахунок земель, раніше наданих у постійне користування Ігренській психолікарні, а акт на право користування землею від 04.12.1957 року, виданий Ігренській психолікарні виконавчим комітетом Дніпропетровської районної Ради народних депутатів трудящих, визнано таким, що втратив чинність.

Отже, за викладених обставин, право постійного користування земельною ділянкою площею 585,7 га за Актом на право користування землею від 04.12.1957 припинено.

Відповідно до положень статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.ч. 1-4 ст. 791 Земельного кодексу України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч.ч. 9-10 ст. 791 Земельного кодексу України).

Враховуючи викладене, необхідною умовою для визнання права власності на земельну ділянку, є формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Судом під час розгляду справи № 904/7316/17 встановлено, що спірна земельна ділянка не сформована належним чином (не має визначених меж, кадастрового номера, не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, в Державному реєстрі речових прав). Вказане підтверджується, у тому числі, і даними Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Окрім того, позивач посилається, що є правонаступником Ігренської психолікарні в частині користування спірною земельною ділянкою за Актом на право користування землею від 04.12.1957 року, оскільки вважає, що позивач утворився шляхом виділення з неї (з урахуванням подальших перейменувань цих юридичних осіб).

За положеннями статуту Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні, затвердженого 17.10.1953 року, вказане господарство організовано на земельній ділянці в кількості 527 га, що знаходиться в сільці ім. К. Маркса Дніпропетровської області. Господарство організоване для покращення харчування хворих та медичного персоналу цієї лікарні. Підсобне сільське господарство діє на повному господарському розрахунку, має самостійний баланс, володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, складає договори, видає зобов`язання і користується з дня реєстрації всіма іншими правами юридичної особи, відповідає за своїми зобов`язаннями за все майно, що знаходиться в його розпорядженні, на яке може бути, за діючими законами, звернено стягнення.

Також, відповідно до статуту Підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного кліничного психоневрологічного центру, зареєстрованого 29.05.1995 року, вказане господарство організовано на земельній ділянці в кількості 497 га, що знаходиться в м. Дніпропетровську -115, Самарського району по вул. Бехтерева, 1. Призначенням господарства є виконання соціальної програми виробництва продовольства: виробництво продуктів для поліпшення харчування хворих в стаціонарі об`єднання, працетерапія та реабілітація хворих.

Доказів правонаступництва Підсобним сільським господарством лікувально-виробничим об`єднанням міжобласного кліничного психоневрологічного центру прав та обов`язків Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні в частині користування земельною ділянкою матеріали справи не містять.

Згідно наявного в матеріалах справи статуту Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради", зареєстрованого 15.12.2015 року, вказаний статут є новою редакцією статуту Підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру.

За викладених положень статутів у різних редакціях не вбачається, що позивач є правонаступником (в частині прав на землю) Ігренської психолікарні, якій було видано спірний акт на землю, як і не вбачається, що вказане господарство у 1953 році створено саме шляхом виділу з цієї лікарні. Створення підсобного господарства для здійснення обробітку земельної ділянки, її ефективного використання з метою виробництва сільськогосподарської продукції для своїх потреб не свідчить про передачу прав на таку земельну ділянку, яке повинно оформлюватися відповідним чином. Окрім того, Ігренська психоневрологічна лікарня не могла самостійно, з урахуванням вимог чинного на той час законодавства, здійснити розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом затвердження статуту підсобного господарства. Інших документів, з яких би слідувало припинення права постійного користування земельною ділянкою Ігренської психоневрологічної лікарні та набуття таких прав підсобним господарством матеріали справи не містять.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України).

Як встановлено вище, частина земельних ділянок, які раніше складали земельну ділянку за Актом на право користування землею від 04.12.1957 року, перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, право на розпорядження якими належить Дніпровський міській раді.

Доказів виділення спірної земельної ділянки позивачу в порядку встановленому діючим законодавством матеріали справи не містять.

Заявляючи вимогу про визнання Комунального підприємства "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради" таким, що має усі права та обов`язки Підсобного сільського господарства Ігренської психоневрологічної лікарні, Підсобного сільського господарства лікувально-виробничого об`єднання міжобласного клінічного психоневрологічного центру позивач невірно обрав спосіб захисту права.

Способи захисту порушеного цивільного або господарського права особи, яка звернулась до господарського суду встановлені в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України. Проте, зазначені норми права не містять обраного позивачем способу захисту права.

Позовна вимога відповідає заяві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Форми господарського судочинства визначені у ст.12 Господарського процесуального кодексу України, а саме, наказне провадження, позовне провадження (загальне або спрощене) та справи про банкрутство. Статтею 20 цього Кодексу встановлено вичерпний перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Проте, жодна з цих норм права не містить права сторони на звернення до суду з заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, як і Господарський процесуальний кодекс не містить порядку розгляду таких заяв.

З огляду на викладене у суду відсутні правові підстави для задоволення такої позовної вимоги.

Щодо вступу прокурора у справу.

Звернення прокурора про вступ у справу, відбулося відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України, п.2 ч.1 ст.2, ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та ст.2, ч.3.ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, в інтересах держави, яка уповноважила органи місцевого самоврядування здійснювати відповідні функції у правовідносинах щодо володіння та розпорядження спірною землею, порушення встановленого законодавством порядку набуття прав на землю.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви віднести на Комунальне підприємство "Підсобне сільське господарство" Дніпропетровської обласної ради".

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2020

Суддя В.Г. Бєлік