ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.2020 м. Ужгород Справа № 907/254/20

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига», смт. Смига Рівненської області (далі - позивач, товариство)

до державного підприємства «Тячівське лісове господарство», с. Нересниця Закарпатської області (далі - відповідач, підприємство)

про стягнення суми 50093,70 грн.

представники сторін:

позивача - Купрін О.В., представник за довіреністю

відповідача - не з`явився

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача наведеної суми перерахованої позивачем як гарантійний внесок для участі в аукціоні Закарпатській універсальній товарно-сировинній біржі (біржа), а останньою, у свою чергу, ця сума було перерахована відповідачу як попередня оплату за лісосировину. Позивач на обґрунтування вимог зазначає, що у подальшому жодних господарських операцій сторонами не здійснювалося і за даними бухгалтерського обліку позивача рахується заборгованість відповідача на суму 50093,70 грн., яку останній на вимогу позивача в порядку досудового врегулювання не повернув. Представник позивача у ході судового розгляду справи наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, докази чого містяться у справі, письмового відзиву на позовну заяву не надав участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

За наведених обставин, оскільки відповідач не скористався своїм правом прийняти участь розгляді справи судом, подати суду відзив на позов, суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, керуючись законом дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з того, що матеріалами справи встановлено наступне.

19.10.18 біржа листом за № 2012 повідомила позивача у справі про те, що гарантійний внесок останнього, який сплачений для участі в аукціоні на суму 81460,20 грн., був розподілений та перерахований, в тому числі відповідачу - 18.10.18 на суму 50093,70 грн. за договором № 4201/4201/4кв-д2018 від 12.10.18.

17.03.20 позивач письмово звернувся з вимогою (вих. № 247) до відповідача про повернення протягом семи днів коштів, оскільки на виконання зазначеного договору укладеного сторонами за результатами аукціону такі не здійснювали жодних господарських операцій, в той час як спірна сума - гарантійний внесок позивача - відповідно до регламенту біржі останньою перерахована відповідачу як попередня оплата за товар.

Відповідач кошти не повернув, жодної відповіді позивачу на вимогу не надав, що послугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом .

Наведені обставини доведені позивачем та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

За приписами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач перерахував відповідачу кошти на суму 50093,70 грн. у рахунок передоплати за товар.

Відповідач не поставив позивачу товар та не повернув сплачені попередньо кошти, отже позовні вимоги позивача щодо стягнення боргу на зазначену суму є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з державного підприємства «Тячівське лісове господарство» (90540, с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, вул. Грушевського, 160, ) на користь приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» (35680, с. Смига Дубенського району Рівненської області, вул. Заводська, 1, ) заборгованість на суму 50093,70 грн. (п`ятдесят тисяч дев`яносто три грн. 70 коп.) та у відшкодування судових витрат - суму 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 23.11.20

Суддя Ушак І.Г.