ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2020 р. Cправа №902/925/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ТОВ Фірма "Поділля" про скасування заходів забезпечення позову №4-11 від 05.11.2020 по справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", с.Броники Новоград-Волонського району Житомирської області

до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля", с.Голодьки Хмільницького району Вінницької області

про заборону відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії

за участю представників:

ТОВ "Цефей-Еко": Оніщука Є.О., діє на підставі ордера;

ТОВ Фірма "Поділля": Томашук М.С., діє на підставі ордера

та присутнього: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

21.09.2020 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" з наступною вимогою:

"В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" перед ТОВ "Цефей-Еко" за договором №07/04/2020-ФП про відступлення права вимоги (цесії) від 07 квітня 2020 року та договором застави незавершеного виробництва №09/04-20/ФП від 09 квітня 2020 року, звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на предмет застави: незавершене виробництво (посіви) гарбуза, вартістю 3970000,00 (три мільйони дев`ятсот сімдесят тисяч) гривень з урахуванням ПДВ, які засіяні на земельних ділянках (посівних площах), що перебувають в користуванні ТОВ Фірма "Поділля", площею 203,547 гектари, та розташовані на території Голодьківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області."

Ухвалою суду від 23.09.2020 вказану позовну заяву на підставі п.5 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернуто заявнику без розгляду.

Одночасно товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, вчиняти будь-які дії, направлені на перешкоджання, в тому числі - примусове, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", та блокування роботи, вчиненню ТОВ "Цефей-Еко" у будь-який спосіб дій, в тому числі - примусовий, які спрямовані на одержання у володіння (збирання, завантаження, транспортування, доробка, очищення, сушка, зберігання тощо) ТОВ "Цефей-Еко" предмету заставу: незавершене виробництво (посіви) гарбуза, вартістю 3970000,00 гривень з урахуванням ПДВ, які засіяні на земельних ділянках (посівних площах), що перебувають в користуванні ТОВ Фірма "Поділля", площею 203,547 гектари, та розташовані на території Голодьківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, згідно переліку зазначеному в заяві.

Ухвалою суду від 25.09.2020 вказану заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" б/н від 16.09.2020 про забезпечення позову задоволено.

05.11.2020 на адресу суду від представника ТОВ Фірма "Поділля" надійшло клопотання №4-11 від 05.11.2020 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.09.2020 у справі №902/925/20. Обґрунтовуючи зазначену вимогу останній зазначає, що ТОВ "Цефей-Еко" в порушення вимог ч.3 ст.138 ГПК України не подало до суду в десятиденний термін (а саме до 05.11.2020) позовну заяву, що є безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 06.11.2020 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.11.2020.

За результатами судового засідання, 10.11.2020, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду заяви ТОВ Фірма "Поділля" про скасування заходів забезпечення позову на 16.11.2020.

16.11.2020 від представника ТОВ Фірма "Поділля" надійшло доповнення від 16.11.2020 за №7-11 до клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в яких останній, з-поміж іншого, зазначає наступне:

"...Так, з боку ТОВ Фірма "Поділля" договір 09.04.2020 підписано діючим на той час директором ТОВ Фірма "Поділля" ОСОБА_1 , із пояснень ОСОБА_1 ним від імені ТОВ Фірма "Поділля" ні 09.04.2020 ні в будь-яку іншу дату не підписувався договір застави, у відповідності до якого ТОВ Фірма "Поділля" передано в заставу ТОВ "Цефей -Еко" посіви майбутнього урожаю на загальну суму 7207000,00 грн.

Крім того відповідно до статуту ТОВ Фірма "Поділля", затвердженого загальними зборами учасників Товариства протоколом №П/0612/17 від 06.12.2017, в п.9.6.1 було визначено, що директор вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, які віднесено до компетенції Зборів учасників. Збори Учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належать їм, до компетенції Директора.

Пунктом 9.3.10 передбачено, що до компетенції Зборів Учасників Товариства відноситься прийняття рішень про вчинення Директором правочинів, укладення Договорів на суму, що перевищує 6000000,00 грн, а по зовнішньоекономічним контрактам на суму, що перевищує 200000,00 евро.

Даним повідомляю суд про те, що директор ТОВ Фірма "Поділля" ОСОБА_1 як не підписував так і не погоджував із учасниками товариства ТОВ Фірма "Поділля" вказаний договір застави та не знав про його наявність."

Щодо договору про відступлення права вимоги (цесії) ТОВ Фірма "Поділля" повідомляє наступне:

"На сьогоднішній день про факт наявності Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 07.04.2020 на суму 12 774 877 грн 92 коп., що укладений між ТОВ "Цефей- Еко" та ТОВ "Гонденкерн", стороні договору ТОВ "Гонденкерн" стало відомо лише з мого адвокатського запиту та за даними Єдиного державного реєстру судових рішень щодо судових справ №902/925/20 та №902/991/20... .

Окрім того до 16.03.2020 функції директора ТОВ "Голденкерн" виконував Квартніков Олексій Олександрович , що перебував на посаді директора Товариства з 04.08.2010, та який від імені ТОВ "Голденкерн" підписав договір №07/04/2020-ФП про відступлення права вимоги (цесії) від 07.04.2020. Однак, відповідно до статуту "Голденкерна" (у новій редакції), затвердженого загальними зборами учасників Товариства протоколом № П/0612/17 від 06.12.2017, в п.9.6.1 було визначено, що директор вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, які віднесено до компетенції Зборів учасників. Збори Учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належать їм, до компетенції Директора.

В зв`язку із цим ТОВ "Голденкерн" вважає, що директором ТОВ "Голденкерн" Квартніковим О.О. було вчинено дані дії щодо підписання вказаного договору на суму 12 774 877 грн 92 коп., з перевищенням наданих Статутом його повноважень, без повідомлення і отримання відповідної згоди від учасників Товариства - Фірми ТеррасідКюрбісхандель TMBX(TerraseedKurbishandel GMBH), Австрія."

На визначену судом дату (16.11.2020) з`явилися представники обох сторін.

Під час судового засідання, 16.11.2020, представник ТОВ Фірма "Поділля" підтримав доводи заяви та просив суд скасувати заходи забезпечення позову. Натомість представник ТОВ "Цефей-Еко" проти її задоволення заперечив, зазначаючи, що не отримував ухвали суду про повернення позовної заяви без розгляду, а тому не знав про необхідність її повторної подачі у визначений ч.3 ст.138 ГПК України строк.

В судовому засіданні, 16.11.2020, судом оголошено вступну та резолютивні частини ухвали суду, постановленої за результатами розгляду заяви ТОВ Фірма "Поділля" про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до частин першої і другої статті 145 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Пунктом 1 частини тринадцятої наведеної статті ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, клопотання ТОВ Фірма "Поділля" мотивоване тим, що ТОВ "Цефей-Еко" не подано позовну заяву у встановлені частиною третьою статті 138 ГПК України строки, відтак заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Згідно з частиною третьою статті 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, ТОВ "Цефей-Еко" дізналося про результати розгляду позовної заяви, поданої 21.09.2020, а саме щодо постановлення ухвали від 23.09.2020 про її повернення - 30.09.2020. Зазначене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.10.2020 (а.с. 74, том І).

Таким чином, так як ТОВ "Цефей-Еко" зверталось до суду з клопотання про забезпечення позову разом із пред`явленням позовної заяви, яка в подальшому була повернута судом останньому, початок перебігу строку, визначеного ч.3 ст.138 ГПК України, потрібно обраховувати з дня вручення ухвали суду від 23.09.2020 - 30.09.2020. Оскільки до моменту вручення вказаної ухвали суду ТОВ "Цефей-Еко" не було обізнане про наявність у нього обов`язку визначеного ч.3 ст.138 ГПК України.

Враховуючи вказані обставини, визначений ч.3 ст.138 ГПК України строк закінчується 10.10.2020.

Як свідчить відтиск штампу Господарського суду Вінницької області в лівому нижньому куті супровідного листа ТОВ "Цефей-Еко" від 06.10.2020, повторно позовну заяву подано до суду 09.10.2020.

Таким чином, позовну заяву подано ТОВ "Цефей-Еко" за день до закінчення строку для пред`явлення відповідного позову.

Щодо твердження заявника, що заходи забезпечення позову, які вжиті судом до подання позовної заяви, 25.09.2020, застосовані на підставі сумнівних документів суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку Договору застави від 09.04.2020 та Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 07.04.2020 суд враховує наступні норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Так, відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За загальним правилом, викладеним у статті 640 Цивільного кодексу України:

1. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

2. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

3. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Також суд приймає до уваги норми Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.179 ч.7 цього Кодексу господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Стаття 180 частини 2, 3 Господарського кодексу встановлює, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.181 ч.1 того ж Кодексу господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як слідує із змісту Договору застави від 09.04.2020 та Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 07.04.2020 сторонами, у відповідно до ч.3 ст.180 Господарського кодексу України, досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

При цьому при укладенні Договору застави незавершеного виробництва №09/04-20/ФП від 09.04.2020 сторонами дотримано положення ст.577 Цивільного кодексу України щодо його нотаріального посвідчення.

Таким чином, вказані Договори є укладеними. При цьому суд констатує, що дані правочини не є нікчемними, а також у суду відсутні підстави для визнання їх недійсними (також відсутні підстави вважати їх недійсними) з огляду на наступні законодавчі норми.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з цим, станом на час розгляду клопотання ТОФ Фірма "Поділля" про скасування заходів забезпечення позову, останній не звертався до суду з позовом про визнання договору застави та Договору відступлення права вимоги недійсними.

З огляду на вище зазначені обставини, у суду відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.09.2020, з підстав, зазначених у клопотанні ТОВ Фірма "Поділля".

Керуючись ст.ст. 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника ТОВ Фірма "Поділля" №4-11 від 05.11.2020 про скасування заходів забезпечення позову у справі №902/925/20 відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, тобто з 16.11.2020, та може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул.Зарічанська, 3/1, офіс 405А, м.Хмельницький, 29017);

3 - відповідачу (вул.Миру, с.Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064).