РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020Справа № 910/10594/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова торгова група" м. Києва

до Фізичної особи-підприємця Галая Олександра Валерійовича м. Києва

про стягнення безпідставно набутих коштів, ціна позову 500000 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова торгова група" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на підставі платіжного доручення № 521 від 20 грудня 2019 р. ним помилково перераховано на особовий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 500000 грн. з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 1/12 від 20 грудня 2019 р.".

Посилаючись на те, що договір № 1/12 від 20 грудня 2019 р. з відповідачем укладений не був, кошти в розмірі 500000 грн. сплачені на підставі вищевказаного платіжного доручення, одержані останнім без достатньої підстави, позивач на підставі ст. 1212 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 478852,43 грн. безпідставно набутих коштів, а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на те, що предмет договору № 1/12 від 20 грудня 2019 р. надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги сторонами був погоджений, сам по собі факт непідписання договору не свідчить про те, що договір не укладений. Зазначав про правомірність набуття грошових коштів на підставі указаного договору та їх повернення позивачу відповідно до умов п. 3.1. договору до 31 грудня 2020 р.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі платіжного доручення № 521 від 20 грудня 2019 р. перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 500000 грн. з призначенням платежу "надання поворотньої безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 1/12 від 20 грудня 2019 р.".

Це підтверджується наявною у матеріалах справи копією вищевказаного платіжного доручення.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як стверджує відповідач він запропонував позивачу укласти договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 1/12 від 20 грудня 2019 р.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України доказів надсилання відповідачем позивачу проекту вищевказаного договору суду не надано. Тому доводи відповідача про те, що між сторонами укладений такий письмовий договір позики є необґрунтованими.

Враховуючи визнання сторонами факту передачі позивачем грошових коштів відповідачу в розмірі 500000 грн. з призначенням платежу як позика, прийняття останнім цих коштів у власність суд вважає, що між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 330, 334, 1046 ЦК України виникли відносини з договору позики, укладеного в усній формі.

При цьому строк повернення позики таким договором встановлений не був.

Посилання відповідача на умови розробленого ним проекту договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, які передбачають строк повернення позики 31 грудня 2020 р., є необгрунтованими, оскільки суперечать встановленим обставинам відсутності між сторонами письмового договору позики.

За встановлених обставин необгрунтованими також є доводи позивача про безпідставне набуття відповідачем одержаних у позику грошових коштів.

Згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого господарського суду України, наданими у п. 2 постанови № 6 від 23 березня 2012 р. "Про судове рішення", суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцять днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Вимогою № 6 від 3 березня 2020 р. позивач заявив відповідачу про повернення йому перерахованих коштів.

Доказів належного повернення позики в установлений строк суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 1050 ЦК України підлягає стягненню 500000 грн. боргу.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова торгова група" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галая Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова торгова група" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 8-Б, літера А, код 31777280) 500000 грн. боргу, 7500 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар