ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 Справа № 917/790/20

Суддя господарського суду Полтавської області Іванко Л.А. при секретарі судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мєдео - Плюс", 37000, Полтавська обл., Пирятинський район, м. Пирятин, вул. Соборна, буд. 49, ідент. код 35306881

до відповідача Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів", 37000, Полтавська обл., Пирятинський район, м.Пирятин, вул. Соборна (Леніна), буд. 52, ідент. код 00955621

про стягнення 10 002 200,00 грн.

Представники сторін - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мєдео - Плюс" про стягнення з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" 5001100, 00 грн. попередньої оплати за договором поставки №11/06/10 від 11.06.2010 року, та 5001100, 00 грн. штрафу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач не виконав умови укладеного між сторонами договору поставки №11/06/10 від 11.06.2010 року в частині поставки товару.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 11.08.2020 року.

Судове засідання, призначене на 11.08.2020 року не відбулося в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою господарського суду від 25.08.2020 року призначено підготовче засідання у справі на 15.09.2020 року.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року відкладено підготовче засідання на 07.10.2020 року.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження по справі №917/790/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2020 року.

Від позивача надійшло клопотання (вх.№12194 від 03.11.2020) про проведення судового засідання без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (в матеріалах справи).

Відповідач відзив на позов не надав. Відповідно до п. 9 ст. 95 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

11.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мєдео - Плюс" (далі - позивач) та Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" (далі - відповідач) було укладено Договір поставки №11/06/10 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1. 1. Договору "Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити українську м`яку пшеницю продовольчу групи А, 3 клас врожаю 2010 року згідно ДСТУ 3768:2009 "Пшениця. Технічні умови", іменовано в подальшому "Товар" на умовах СРТ: м.Луганськ.

Відповідно до п. 2. 1. Договору «Загальна кількість Товару в заліковій вазі становить 3847 тон +/-5%».

Відповідно до п. 3.1. Договору "Ціна Товару згідно даного Договору становить 1300 (одна тисяча триста гривень) за 1 тону, в тому числі ПДВ - 216,67 гривень".

Відповідно до п. 3.2. Договору «Загальна вартість Товару, що постачається, на дату укладення цього Договору становить 5 001 100 (п`ять мільйонів одна тисяча сто) гривень, в тому числі ПДВ 833516,66 гривень»...

Відповідно до п. 3.3. Договору "Покупець здійснює передоплату 100% вартості Товару на розрахунковий рахунок Постачальника у строк до 31 серпня 2010 року на підставі рахунку-фактури на Товар із зазначенням точної суми ПДВ".

Відповідно до п. 4.1. Договору «Постачальник передає Товар Покупцю у власність у пункті поставки, як визначеному у п 1.1., на умовах цього Договору в повному обсязі в строк з 01 серпня 2010 року до 31 серпня 2010 року».

На виконання п. 3.3. Договору ТОВ «МЄДЕО-ПЛЮС» було здійснено «передоплату 100% вартості Товару на розрахунковий рахунок Постачальника», а саме: 5 001 100,00 (п`ять мільйонів одна тисяча сто) гривень, в тому числі ПДВ 833516,66 гривень.

В строк, визначений п. 4.1. Договору, ДП ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» «ПИРЯТИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» свої зобов`язання за Договором не виконало, поставку Товару ТОВ «МЄДЕО-ПЛЮС» не здійснило, суму попередньої оплати (авансового платежу) у розмірі 5 001 100,00 (п`ять мільйонів одна тисяча сто) гривень не повернуло.

Відповідно до п. 5.1. Договору «Сторона, яка порушила умови даного Договору, відшкодовує іншій Стороні спричинені своїми діями чи бездіяльністю збитки та втрачений прибуток у порядку, передбаченому чинним законодавством України».

Відповідно до п. 5.5. Договору «В разі, якщо має місце прострочення у виконанні постачальником зобов`язань по поставці Товару згідно даного Договору, Покупець має право відмовитися від прийняття Товару і вимагати від Постачальника відшкодування збитків та повернення авансового платежу».

28.04.2020 ТОВ «МЄДЕО-ПЛЮС» було направлено ДП ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» ПИРЯТИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» Претензію-вимогу №28/04/20 про повернення суми попередньої оплати (авансового платежу) за договором поставки та сплату штрафу.

Відповідно до п. 5.6. Договору «У разі отримання Постачальником вимог Покупця про повернення авансового платежу у зв`язку із не поставкою Товару Постачальник зобов`язується повернути авансовий платіж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання вимоги Покупця та сплатити Покупцю штраф у розмірі 100% від загальної вартості Товару, визначеної у п. 3.2. даного Договору».

Відповідач зазначену претензію залишив без реагування, отримані кошти не повернув, що стало підставою для звернення позивача із позовом про стягнення не повернутої передоплати та штрафу.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (надалі - Господарського кодексу України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач сплатив відповідачу 5 001 100, 00 грн. передоплати за товар, що підтверджується копіями виписок з банку.

Відповідач поставку товару в строк передбачений п. 4.1 Договору не здійснив.

Частиною другою статті 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення як і доказів поставки товару в строк, встановлений в Специфікації № 1 до Договору, тому позовні вимоги про стягнення 5 001 100, 00 грн. попередньої оплати задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 5.6 Договору передбачено оплату штрафу в розмірі 100% від загальної вартості товару у разі неповернення авансового платежу протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання вимоги позивача.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" (37000, Полтавська обл., Пирятинський район, м.Пирятин, вул. Соборна (Леніна), буд. 52, ідент. код 00955621) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мєдео - Плюс" (937000, Полтавська обл., Пирятинський район, м. Пирятин, вул. Соборна, буд. 49, ідент. код 353068810) 5 001 100, 00 грн. попередньої оплати за договором поставки №11/06/10 від 11.06.2010 року, 5 001 100, 00 грн. штрафу, 150 033, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.11.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.