ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

23.11.2020м. ДніпроСправа № 904/6297/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про забезпечення позову подану одночасно з пред`явленням позову

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк", м. Київ

про зобов`язання виконати умови договору та стягнення пені Суддя Мельниченко І.Ф.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить:

- встановити факт порушення ПАТ АБ "Укргазбанк" умов договору № 2017/РКО/175-068 від 21.08.2017, що виявляється у відмові здійснити перерахунок грошових коштів згідно платіжних доручень АТ "Дніпрогаз" № 5144 від 18.09.2020 на суму 2 410 000,00 грн., № 5145 від 18.09.2020 на суму 1 950 000,00 грн., № 5146 від 18.09.2020 на суму 170 000,00 грн., № 5147 від 18.09.2020 на суму 4 100 000,00 грн., № 5148 від 18.09.2020 на суму 4 435 000, 00 грн., № 5147 від 28.10.2020 на суму 2 500 000,00 грн., № 5148 від 28.10.2020 на суму 1 950 000,00 грн., № 5149 на суму 170 000,00 грн., № 5150 від 28.10.2020 на суму 8 456 900,00 грн.;

- зобов`язати ПАТ АБ "Укргазбанк" виконати умови договору № 2017/РКО/175-068 від 21.08.2017 та здійснити перерахунок грошових коштів згідно платіжних доручень № 5147 від 28.10.2020 на суму 2 500 000,00 грн., № 5148 від 28.10.2020 на суму 1 950 000,00 грн., № 5149 на суму 170 000,00 грн., № 5150 від 28.10.2020 на суму 8 456 900,00 грн.;

- стягнути з ПАТ АБ "Укргазбанк" пеню за порушення банком, що обслуговує платника, встановлених строків виконання доручення клієнта на переказ в розмірі 96 381,15 грн.

Разом з позовною заявою позивачем через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов, шляхом заборони здійснювати списання коштів із поточного рахунку АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 в межах суми 13 065 000,00 грн. - до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно банківської виписки, на поточному рахунку АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 знаходиться грошова сума у розмірі 13 077 817,44 грн.

29.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанови про поновлення виконавчих дій в рамках здійснення виконавчих проваджень № 62704083, № 62863932, № 62897924 (об`єднаних у зведене виконавче провадження № 62865522).

В межах здійснення даних виконавчих проваджень приватним виконавцем було накладено арешт на поточний рахунок АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 .

АТ "Дніпрогаз" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. з листом № 709/17/1-02 від 06.11.2020 із проханням зняти арешт із рахунку в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 для виплат заробітної плати працівникам АТ "Дніпрогаз", проте останнім відповіді не надано, арешт з коштів не знято.

З огляду на викладене, заявник вважає що існує реальна загроза списання банком грошових коштів у сумі 13 065 000,00 грн., яка призначена для виплат заробітної плати та пов`язаних із нею загальнообов`язкових виплат (ЄСВ, військового збору), що порушить права працівників АТ "Дніпрогаз".

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 13.01.2020 №922/2163/17.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, полягає у тому, що існує реальна загроза списання банком грошових коштів у сумі 13 065 000,00 грн., які призначені для виплат заробітної плати та пов`язаних із нею загальнообов`язкових виплат (ЄСВ, військового збору), що порушить права працівників АТ "Дніпрогаз".

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявником не надано доказів на підтвердження того, що банк визнав поточний рахунок АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, заявником не доведено, що приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на поточному рахуноку АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 , з порушенням вимог чинного Законодавства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи викладене, саме лише посилання заявника на те, що кошти, які перебувають на поточному рахунку АТ "Дніпрогаз" в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 будуть списані, а виконати умови договору № 2017/РКО/175-068 від 21.08.2017, здійснивши перерахунок грошових коштів згідно платіжних доручень АТ "Дніпрогаз" буде неможливо, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді запропонованому в його заяві, з огляду на те, що дане забезпечення позову поставить під загрозу виконання судових рішень у визначеному законом порядку, відповідно на виконання яких були відкриті виконавчі провадження № 62704083, № 62863932, № 62897924 (об`єднаних у зведене виконавче провадження № 62865522) приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексу України, обов`язок заявника у заяві наводити обґрунтуванням доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу забезпечення позову відповідними обставинами та надавати докази, що підтверджують такі обставини. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом повертати заяву заявнику.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про забезпечення позову подану одночасно з пред`явленням позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 23.11.2020 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Суддя І.Ф. Мельниченко