ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5123/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. , розглянув спір

за позовом Приватного підприємства "Промтехзапчастина-Дніпро", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кабельний завод "Енергопром", смт. Слобожанське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 26 550,00 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Промтехзапчастина-Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 26 550,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 27/06 від 27.06.2015.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 27/06 від 27.06.2015 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

19.10.2020 від відповідача поштовим засобом зв`язку через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому останній визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 відкрито провадження у справі № 904/5123/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач обізнаний про відкриття провадження у справі № 904/5123/20, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду від 22.09.2020.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір поставки № 27/06 від 27.06.2015 (а.с. 9-11); рахунок на оплату № 69 від 08.09.2017 (а.с. 12); видаткова накладна № 8 від 25.09.2017 (а.с. 13); довіреність № 463 від 25.09.2017 (а.с. 14); податкова накладна № 9 від 25.09.2017 (а.с. 15); лист № 0308/20 від 03.08.2020 (16); вимога № 03/08-1 від 03.08.2020 (а.с. 17-18); докази надсилання вимоги (а.с. 19-20); претензія № 20/08-2 від 20.08.2020 (а.с. 21-23); вимога № 20/08-1 від 20.08.2020 (а.с. 24-25); докази надсилання претензії та вимоги (а.с. 26-27).

27.06.2015 між Приватним підприємством "Промтехзапчастина-Дніпро" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кабельний завод "Енергопром" (Покупець) укладено договір поставки № 27/06 (далі - Договір).

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.1 Договору на умовах даного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, визначену у п. 1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Найменування, одинці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим Договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються рахунком (пункт 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 1.3 Договору умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору партія товару, що узгоджена відповідною специфікацією або рахунку, повинна бути поставлена Покупцю не пізніше 10-ти робочих днів.

Поставка товару здійснюється самовивозом (пункт 2.3 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість кожної партії товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначається в специфікації або рахунку.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому порядку (пункт 3.2 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін (пункт 7.1 Договору).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується 31.12.2016.

Як вбачається зі змісту договору, сторонами не погоджувалась його пролонгація на інший термін, кім того матеріали справи не містять додаткових угод про продовження строку дії договору.

Таким чином, строк дії Договору № поставки № 27/06 від 27.06.2015 закінчився 31.12.2016.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 69 від 08.09.2017 на суму 26 550,00 грн. (а.с. 12).

25.09.2017 Приватне підприємство "Промтехзапчастина-Дніпро" здійснило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кабельний завод "Енергопром" постачання товару на загальну суму 26 550,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 8 від 25.09.2017 (а.с. 13), яка підписана уповноваженими представниками сторін, що підтверджується копією довіреності № 463 від 25.09.2017 (а.с. 14).

Відповідач своїх зобов`язань щодо оплати за отриманий товар на загальну суму 26 550,00 грн. не виконав.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав встановлених статтею 11 цього кодексу.

Дії позивача по передачі товару за видатковою накладною № 8 від 25.09.2017 на загальну суму 26 550,00 грн., та дії відповідача по прийняттю товару вказаного в видатковій накладній, свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з постачання товару.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивачем на адресу відповідача надсилались претензії та вимоги про сплату заборгованості (а.с. 16-27).

Відповідач відповіді на вказані претензії та вимоги не надав, заборгованість у сумі 26 550,00 грн. за отриманий товар відповідно до видаткової накладної № 8 від 25.09.2017 не сплатив.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Жодних доказів на підтвердження виконання грошових зобов`язань у встановлений законом строк відповідач суду не надав, позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії процесу.

За таких обставин позовні вимоги є законними й обґрунтованими й підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до договору № 0308Ю/20 від 03.08.2020, що складає 3 500,00 грн., які сплачені відповідно до платіжного доручення № 2515 від 28.09.2019.

На підтвердження розміру витрат, які очікує понести позивач на професійну правничу допомогу, останнім надано Договір № 0308Ю/20 від 03.08.2020 про надання правничої допомоги (а.с. 28-30); Додаткова угода № 1 (а.с. 31); Акт виконаних робіт від 14.09.2020 (а.с. 32); ордер від 16.09.2020 на ім`я Хомяк О.П. (а.с. 33); свідоцтво серія ДП № 3571 від 15.12.2017 (а.с. 34).

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00грн. є обґрунтованими, та підлягають до стягнення з відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує, що за загальним правилом, передбаченим статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Водночас суд враховує також нормативні положення частини першої статті 130 цього Кодексу та аналогічної за змістом частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір", за змістом яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин із загальної суми сплаченого позивачем відповідно до платіжного доручення № 327 від 16.09.2020 судового збору у сумі 2 102,00 грн. на відповідача покладається 50% його розміру - 1 051,00 грн., а інша частина судового збору, що становить 1 051,00 грн., підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

За приписами статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 265, 530, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кабельний завод "Енергопром" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 14, ) на користь Приватного підприємства "Промтехзапчастина-Дніпро" (49051, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 44, кв. 29, ) 26 550,00 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.) - основного боргу, 3 500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) - витрати на правничу допомогу, 1 051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 коп.) - судового збору,

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 23.11.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко