СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.11.2020 Справа № 905/121/19
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участі представників:
прокурора - не з`явився,
позивача - не з`явився,
1-го відповідача - не з`явився,
2-го відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення витрат на правничу допомогу
за результатами розгляду апеляційних скарг 2-го відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, (вх. № 2294 Д/3) та 1-го відповідача, Покровської районної державної адміністрації Донецької області, м. Покровськ, Донецька область, (вх. № 2295 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 06.06.2019 (суддя Матюхін В.І.; повне судове рішення підписано 18.06.2019) у справі № 905/121/19
за позовом Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область, в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, м. Дніпро,
до 1) Покровської районної державної адміністрації Донецької області, м. Покровськ, Донецька область;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область,
про визнання недійсним рішення і договору, -
27.09.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, надійшла заява про розподіл судових витрат, а саме сплачений судовий збір та витрат на правничу допомогу у справі № 905/121/19.
23.10.2019 від позивача на адресу суду надійшли заперечення проти заяви 2-го відповідача, в якій він просить залишити без задоволення заяву 2-го відповідача про розподіл (компенсацію) судових витрат з огляду на недотримання порядку подання заяви про розподіл (компенсацію) судових витрат 2-м відповідачем, невідповідність поданих доказів заявленим сумам судових витрат, недоведеність poзмipy витрат на правничу допомогу, керуючись ст. 42, 126, 129 ГПК України.
28.10.2019 до суду надійшли матеріали справи № 905/121/19.
29.10.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, надійшла заява про уточнення вимог до заяви про розподіл судових витрат, в якій просить залишити без розгляду питання щодо розподілу судового збору та розглянути питання про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 905/121/19.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 2, 3 ст. 221 ГПК України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 для розгляду справи №905/121/19 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про призначення судового засідання для розгляду заяви 2-го відповідача щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з викликом сторін.
Разом з тим, 01.11.2019 від Прокуратури Харківської області надійшла касаційна скарга № 05/2-3734-19 від 16.10.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 905/121/19.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що надсилання матеріалів справи №905/121/19 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду унеможливлює здійснення апеляційним судом розгляду питання щодо розподілу судових витрат у строк передбачений ч. 3 ст. 244 ГПК України.
Згідно зі ст. 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.
За таких обставин, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 провадження з розгляду питання щодо розподілу судових витрат у справі № 905/121/19 зупинено до повернення до Східного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 905/121/19 з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Постановою Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 905/121/19 касаційну скаргу прокурора Харківської області залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 905/121/19 залишено без змін.
09.11.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 905/121/19.
В судове засідання Східного апеляційного господарського суду 19.11.2020 учасники провадження у справі не з`явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.
Зважаючи на обмежені строки розгляду зави про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, враховуючи, що судом, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду вимог про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в даному судовому засіданні.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених ним у справі №905/121/19, судова колегія дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у paзi закриття провадження у cпpaвi або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідна заява Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, надана суду апеляційної інстанції 27.09.2019 та 29.10.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, надійшла заява про уточнення вимог до заяви про розподіл судових витрат, в якій просить залишити без розгляду питання щодо розподілу судового збору та розглянути питання про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 905/121/19.
Як свідчать матеріали справи, 2-м відповідачем до господарського суду Донецької області надано відзив на позовну заяву (а.с. 138-167 том І), у п.6 якого надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести та зробив заяву, що детальний опис наданих послуг та докази фактичних витрат будуть надані суду додатково.
Також, 2-м відповідачем до господарського суду Донецької області надано клопотання про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат 2-го відповідача на професійну правничу допомогу (а.с. 240-246 том І); заяву про розподіл судових витрат з відповідними доказами (а.с. 132 том ІІ).
Тобто відповідні заяви були зроблені ТОВ "Донецький інститут води" у встановлені чинним законодавством порядку та строки.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2-4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).
Матеріали справи свідчать, що 26.03.2019 позивач звертався до господарського суду Донецької області з клопотанням (а.с. 18 том ІІ) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу 2-го відповідача. В клопотанні позивач навів аргументи про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та зазначив, що 2-м відповідачем не зазначено кількості витраченого часу та вартості кожного виду робіт (послуг).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Апеляційним господарським судом встановлено, що 2-м відповідачем в якості доказів понесення останнім витрат на правничу допомогу під час розгляду справи №905/121/19 надано договір про надання правової допомоги №15/01 від 15.01.2019 (а.с. 172 том І), акти прийому-передачі від 29.05.2019 виконаних послуг по договору про надання правової допомоги №15/01 від 15.01.2019 (а.с. 136 том ІІ) та від 19.09.2019 виконаних послуг по договору про надання правової допомоги №15/01 від 15.01.2019 (а.с. 156 том ІІІ), додаткова угода до договору про надання правової допомоги №15/01 від 15.01.2019 (а.с. 199 том ІІ), платіжні доручення № 34 від 21.01.2019 (а.с. 158 том І) та № 31 від 12.07.2019 (а.с. 157 том ІІІ) про оплату правової допомоги на загальну суму 154 900 грн, ордер серії КВ № 771168 від 15.01.2019 виданий адвокату Марченко О.Г. (а.с. 195 том ІІ).
Вартість послуг за п.2.1.9. Договору була визначена сторонами у п.4.2. договору, а саме: - усна консультація з вивченням документів щодо взаємовідносин КЛІЕНТА, відносно яких є спірні питання, з метою визначення перспективи (стягнення заборгованості, спонукання вчинити дії, стягнення збитків, визнання договорів недійсними, тощо) та визначення способу правового захисту інтересів та порушених прав, або недопущення порушення прав КЛІЕНТА, за 1 годину надання послуг - 1000 грн.; підготовка позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, апеляційної та касаційної скарги, заяви по перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами (у тому числі аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою Європейського суду з прав людини, з/або без ксерокопіювання, роздруківки, сканування документів, направлення процесуальних документів та додатків сторонам справи та суду, тощо) за 1 годину надання послуг -1000 грн.;
- підготовка інших процесуальних документів - заяв, листів, відповідей на листи, скарг, клопотань, заперечень, тощо (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою Європейського суду з прав людини, з/або без ксерокопіювання, роздруківки, сканування документів, направлення процесуальних документів та додатків сторонам справи та суду, тощо) за 1 годину надання послуг -1000 грн.;
- прийняття участі в одному судовому засіданні по справі (без залежності від тривалості судового засідання) - 5000 гривень;
- ознайомлення з матеріалами справи у судах (з оформленням та подачею клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, тощо) за 1 годину надання послуг - 1000грн.
У разі надання послуг сума яких не оговорена цим пунктом Договору сторони укладають акт виконаних робіт (наданих послуг) в якому вказують витрачений час на надання послуг, і вартість таких послуг за 1 годину надання послуг складає 1000 гривень.
При цьому сторони погодили у п.4.3. Договору, що повна вартість та обсяг наданих послуг за п.2.1.9. цього Договору буде відображатися сторонами у Актах прийому- передачі наданих послуг та у будь-якому випадку не буде перевішувати 70 000,00 грн - за представництво та участь у судових засіданнях в господарському суді Донецької області, 37 500,00 грн - за представництво та участь у судових засіданнях у Східному апеляційному господарському суді; 37 500,00 грн - за представництво та участь у судових засіданнях у Касаційному господарському суді.
Згідно з актом прийому-передачі виконаних послуг від 29.05.2019 до Договору Адвокатським об`єднанням були надані 2-му відповідачу послуги з правової допомоги у розмірі 70 000,00 грн по представництву інтересів 2-го відповідача в Господарському суді Донецької області за справою № 905/121/19.
Оплата наданих послуг за актом від 29.05.2019 була здійснена 2-м відповідачем платіжним дорученням №34 від 21.01.2019 згідно з п.4.4. Договору.
Згідно з актом прийому-передачі виконаних послуг від 19.09.2019 до Договору (Додаток 1) Адвокатським об`єднанням були надані 2-му відповідачу послуги з правової допомоги розмірі 37 500,00 грн по представництву інтересів 2-го відповідача в Східному апеляційному господарському суді за справою № 905/121/19.
Оплата наданих послуг за актом від 19.09.2019 була здійснена 2-м відповідачем платіжним дорученням №31 від 12.07.2019р. (Додаток 2) згідно з п.4.4. Договору.
Вивчивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду належних доказів щодо витрачання адвокатом 20 годин для виготовлення відзиву на позовну заяву, заперечень на відзиви позивача, а також, 10 годин для виготовлення апеляційної скарги, зважаючи на той факт, що відзив 2-го відповідача у першій інстанції та апеляційна скарга при їх підготовці не вимагав значного обсягу юридичної та технічної роботи. При цьому правова позиція прокуратури не змінювалась в суді першої та апеляційної інстанцій, відтак адвокату, який надавав правову допомогу 2-му відповідачу в судах першої та апеляційної інстанції, не потрібно вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію прокуратури, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими прокурор обґрунтовував свої вимоги та інші обставини, тобто, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином, зазначивши, що оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом (30 годин), витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, стягнення адвокатських витрат у зазначеній відповідачем сумі (107 500, 00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачем складає 72 500 грн.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У даному спорі Заступник прокурора Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область, звернувся з позовом в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, м. Дніпро, тобто позивачем є не прокурор, а тому і відповідний розподіл витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача/позивачів.
Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 911/2686/18.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складності справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18.
Суд апеляційної інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви 2-го відповідача про розподіл судових витрат і стягнення з позивача на користь 2-го відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 72 500,00 грн.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та вимог статей 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правничої (правової) допомоги.
Здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з логічності та враховуючи рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, які затверджені Рішенням ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 з урахуванням обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню з позивача на користь 2-го відповідача підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 72 500,00 грн.
Апеляційний господарський суд, дослідивши подані 2-м відповідачем докази понесених витрат на професійну правову допомогу, пославшись на заперечення позивача щодо розміру таких витрат, та складність справи, взявши до уваги також вищезазначені рішення Європейського суду з прав людини, враховуючи критерії розумності, співрозмірності у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, виходив із того, що заявлені 2-м відповідачем суми відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи № 905/121/19 в сумі 107 500,00 грн є неспівмірною, а тому до стягнення підлягають 72 500,00 грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 269, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький інститут води", м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
3. Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.
4. В іншій частині заяви - відмовити.
5. Матеріали справи №905/121/19 повернути до господарського суду Донецької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено та підписано 23.11.2020.
Головуючий суддя Н.В. Гребенюк
Суддя І.В. Зубченко
Суддя Л.Ф. Чернота