РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.10.2020Справа № 910/9628/20

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОВА ХОРЕКА"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "РОНАЛЬД"

про стягнення 97 100,47 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОВА ХОРЕКА" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОНАЛЬД" про стягнення 97100,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №н94 від 14.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9628/20 та призначено до розгляду на 14.08.2020.

16.07.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про забезпечення позову.

31.07.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

14.08.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 25.09.2020.

25.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 призначено розгляд справи на 30.10.2020.

26.10.2020 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про доручення доказів.

В судове засідання 30.10.2020 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 30.10.2020 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 30.10.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

14.12.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОВА ХОРЕКА» (надалі за текстом - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОНАЛЬД» (надалі за текстом - Відповідач) був укладений Договір поставки №н94 ,відповідно до умов Договору поставки Позивач, як Постачальник, зобов`язувався за окремими замовленнями Відповідача, як Покупця, поставляти останньому продукти харчування (надалі за текстом - Товар), а Покупець зобов`язується приймати цей Товар і оплачувати його вартість Постачальнику на умовах, визначених в цьому Договорі.

Відповідно до п.3.3. Договору поставки оплата Покупцем вартості поставленого за цим Договором Товару проводиться шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок або внесення коштів готівкою в касу Постачальника відповідно до чинного законодавства України протягом 14 календарних днів з дати поставки партії Товару.

Пунктом 2.2. Договору поставки передбачено, що поставка за цим Договором здійснюється Постачальником у відповідності з окремими замовленнями Покупця, в яких повинні бути зазначені асортимент та кількість Товару, необхідного для постачання Покупцю.

Цей договір набуває чинності з 1 січня 2017 року і діє до 31 грудня 2017 року. Якщо жодна із Сторін за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору не повідомить письмово іншу Сторону про своє бажання припинити його дію, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах (п.п.8.1. Договору поставки).

Як зазначає Позивач на виконання умов Договору ним було здійснено ряд поставок Товару, а відповідачем в свою чергу було прийнято товару на загальну суму 102 100,47 грн., що підтверджується видатковими накладними: ВХ-00047116 от 12.11.2019 на суму 20616,69 грн.; ВХ-00050566 от 29.11.2019 на суму 12935,16 грн.; ВХ-00047922 от 15.11.2019 на суму 10 600,00 грн.; ВХ-00047951 от 15.11.2019 на суму 9413,99 грн.; ВХ-00049136 от 22.11.2019 на суму 8152,92 грн.; ВХ-00048345 от 19.11.2019 на суму 7902,06 грн.; ВХ-00043999 от 31.10.2019 на суму 6977,88 грн.; ВХ-00043997 от 29.10.2019 на суму 11451,51 грн.; ВХ-00049794 от 26.11.2019 на суму 4106,70 грн.; ВХ-00045814 от 05.11.2019 на суму 4100,76 грн.; ВХ-00045816 от 07.11.2019 на суму 3084,21 грн.; ВХ-00051198 от 03.12.2019 на суму 2758,59 грн.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків станом на 02 червня 2020 року заборгованість Відповідача на користь Позивача складає 97 100,47 грн. (дев`яноста сім тисяч сто грн. 47 коп.) гривень.

Позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення із відповідача заборгованості за Договором поставки в розмірі 97100,47 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог повністю, оскільки останнім надано платіжні доручення №1340 від 11.09.2020 на суму 10 000 грн. та №1366 від 25.09.2020 на суму 10 000 грн. Крім того відповідач заперечив проти отримання частини товару за накладними.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачем сплачено 20 000 грн. заборгованості.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в судовому засіданні 30.10.2020 судом встановлено, відповідачем було задоволено позовні вимоги позивача в частині погашення 20 000 грн. заборгованості, в зв`язку із чим провадження в частині стягнення 20 000 грн. заборгованості підлягає закриттю.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 77100,47 грн.

Посилання відповідача на факт неотримання товару спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Закрити провадження у справі №910/9628/20 в частині стягнення 20 000 грн.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «РОНАЛЬД» (03057, м. Київ, вул. Перемоги, 45, ідентифікаційний код 41474359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОВА ХОРЕКА» (02097, м. Київ, вул. Милославська, буд. 31, кВ. 185, ідентифікаційний код 39480929) заборгованість в розмірі 77 100 (сімдесят сім тисяч сто) грн. 47 коп., судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

4. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.11.2020.

Суддя В.І. Мельник