ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 листопада 2020 року м. Херсон Справа № 923/1192/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" (02121, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3, ) про видачу судового наказу на стягнення з боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 5518 грн. 56 коп.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд

в с т а н о в и в :

20 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" звернулось до Господарського суду Херсонської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 5518 грн. 56 коп. Вказану заборгованість заявник обґрунтовує порушенням відповідачем умов договору поставки № 8/719 від 01.07.2019.

Дослідивши вищезазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" (надалі - заявник) і Фізичною особою-підприємцем Куціпак Віктором Йосиповичем (надалі - боржник) був укладений Договір поставки № 8/719 (надалі - Договір), за умовами якого, згідно п. 3.4 Договору, покупець зобов`язувався оплачувати поставлений товар у терміни, які починають свій перебіг з дати передачі товару та узгоджуються сторонами у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

У заяві про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" зазначає, що боржник всупереч вказаним умовам у встановлені строки свої зобов`язання щодо своєчасної оплати прийнятого за договором товару не виконав у повному обсязі.

З викладеного слідує, що боржником не виконані договірні зобов`язання - як суб`єктом господарювання, оскільки стороною у договорі він виступав в якості Фізичної особи-підприємця.

Відповідно до приписів статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС", суд зазначає, що боржником у даному наказному провадженні визначено Куціпак Віктора Йосиповича, саме як фізичну особу.

Згідно частини першої статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно також до частини другої статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (стаття 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Судом зроблено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Фізичної особи - підприємця Куціпак Віктора Йосиповича: (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та встановлено, що в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про припинення суб`єкта господарювання - ФОП Куціпак Віктора Йосиповича: дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем - 31.03.2020; номер запису: 3037553; підстава - власне рішення.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч.8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Отже, з 31.03.2020 фізична особа - підприємець Куціпак Віктор Йосипович втратив статус підприємця.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вказаних змін, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Разом з тим, частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Отже, звертаючись з заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем 31.03.2020, заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , як з фізичної особи - не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Водночас слід зауважити, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеним договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" щодо видачі судового наказу на стягнення заборгованості з фізичної особи - ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС" у задоволенні заяви щодо видачі судового наказу на стягнення з фізичної особи - ОСОБА_1 5518 грн. 56 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Л.М. Немченко