ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року Справа № 923/592/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон", с. Княжичі, Києво-Святошинський район, Київська область, ,

до: Фермерського господарства "Восход-2012", с. Балашове, Іванівський район, Херсонська область, ,

про стягнення 1369429,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Боровик Б.М., ордер КС № 651217;

від відповідача - адвокат Подсосенська Н.І., адвокат, ордер ХС № 194732.

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за допомогою програми "EASYCON" та у відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи.

19 травня 2020 року Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства "Восход-2012" заборгованості у розмірі 1369429,87 грн., з якої: 913262,81 грн. - сума основного боргу, 15867,50 грн. - сума інфляційних втрат, 81236,12 грн. - сума 10% річних, 144802,14 грн. - сума процентів за користування товарним кредитом у розмірі та 214261,30 грн. - сума пені. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов Договору №2127/19/157 від 09 січня 2019 року (надалі - Договір), в частині проведення розрахунків за поставлений товар. За твердженням позивача, відповідачу згідно умов Договору та додатків до нього було поставлено товар, який відповідач оплатив частково, іншу частину отриманого товару на суму 913262,81 грн. відповідач не оплатив. Оскільки відповідачем порушено строки виконання зобов`язань за Договором, позивачем, на підставі ст.ст. 526, 530, 549-554, 625, 655 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 15867,50 грн. інфляційних втрат, 81236,12 грн. 10% річних, 144802,14 грн. процентів за користування товарним кредитом та 214261,30 грн. пені.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.06.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 23 червня 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/592/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.09.2020 року.

Ухвалою від 23 червня 2020 року суд задовольнив заяву МПП Фірма "Ерідон" про проведення судових засідань в справі в режимі відеоконференції та визначив проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Ухвалою від 08.09.2020 суд відклав підготовче засідання у справі на 21.09.2020.

21 вересня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов та відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, лише в частині суми основного богу у розмірі 282075,28 грн., в решті заявлених позовних вимог просив відмовити, з підстав необґрунтованості. Також у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд зменшити заявлену до стягнення суму пені.

Протокольною ухвалою від 21 вересня 2020 року суд поновив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, прийняв відзив на позовну заяву до розгляду та долучив його до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 21 вересня 2020 року суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 12.10.2020.

02 жовтня 2020 року від позивача у справі на електрону адресу Господарського суду Херсонської області надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, додатково обґрунтовує заявлені до стягнення суми, оцінюючі надані докази на свою користь. Відповідь з додатком прийнято судом до розгляду та залучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 12 жовтня 2020 року суд закрив підготовче провадження у справі №923/592/20 та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.11.2020.

У судовому засіданні 09.11.2020 представником відповідача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме копію рахунку №60659 від 18.06.2019.

У даному випадку судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням зазначеного, суд задовольняє клопотання відповідача та залучає до матеріалів справи надані відповідачем докази.

Представник позивача у судовому засіданні 09.11.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Також у судовому засіданні представник позивача взагалі заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зменшення заявленої до стягнення суми пені.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.11.2020 позовні вимоги визнав частково, лише в частині суми основного богу у розмірі 282075,28 грн., в решті заявлених позовних вимог просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву. Також у судовому засіданні представник відповідача підтримав та просив задовольнити його клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми пені, та усно уточнив, що пеню просить зменшити до 50000,00 грн.

У судовому засіданні 09.11.2020 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 09 січня 2019 року між Малим приватним підприємством Фірма "Ерідон" (надалі - постачальник або позивач) і Фермським господарством "Восход-2012" (надалі - покупець або відповідач) був укладений Договір поставки №2127/19/157 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити вартість поставленого товару.

Сторонами Договору визначено його предмет, ціну, умови оплати, якість товару, умови поставки та приймання товару, відповідальність сторін, строк дії та інші умови.

Строк дії Договору становить - до 31.12.2019р. В частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Відповідно до п.1.2. Договору найменування, асортимент та кількість Товару, який підлягає поставці за цим Договором зазначаються в Додатках, які є його невід`ємною частиною.

Сторонами Договору погоджено, що ціна Товару оплачується в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар - США або Євро), зазначається у Додатках до цього Договору. Ціна Товару в національній валюті є орієнтовною та остаточно визначається на дату фактичної оплати Товару на умовах цього Договору. Еквівалент ціни товару в іноземній валюті, який зазначено в Додатку до цього Договору є незмінним на весь період дії цього Договору. Загальна вартість Товару, що постачається за цим Договором (ціна Договору), визначається Додатками та видатковими накладними, з врахуванням пункту 3.2. Договору. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни Товару, перевагу має видаткова накладна. Вартість тари та упаковки, в якій постачається Товар, входить до ціни Товару (Розділ 2 договору).

Сторонами Договору визначено, що оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором та Додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі Рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення Додатків до цього Договору. Датою оплати Товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника (п.3.1 Договору).

Згідно пункту 3.2. Договору сторони погодили, що визначення ціни та загальної вартості Товару, що підлягає оплаті Покупцем здійснюється в національній валюті України, виходячи із курсу продажу долару США або Євро до гривні встановленому на Міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів у день, що передує даті оплати Товару (надалі «курс Міжбанку»). Для визначення «курсу Міжбанку» Сторони використовують дані, розмішені на веб-сайті http://minlin.com.ua/currency/mb/archive/, якщо інші джерела визначення курсу іноземних валют не зазначені в Додатках до цього Договору (надалі «Джерело курсу іноземних валют»).

Відповідно до умов п.3.3. Договору оплата товару, який постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється покупцем на підставі Рахунку на оплату, сформованого постачальником, з врахуванням умов пунктів 3.1. та 3.2. договору. Термін дії Рахунку на оплату складає 3 (три) банківських дні, включаючи дату його оформлення, якщо інше не буде погоджено сторонами. В разі порушення строків оплати, визначених Рахунком на оплату, зарахування платежів здійснюється, постачальником з курсу Міжбанку, встановленого на момент надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Згідно пункту 3.4 Договору оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах попередньої оплати здійснюється за цінами, зазначеними в Рахунку на оплату. У разі недотримання Покупцем строків оплати Товару встановлених Рахунком на оплату, оформлення видаткової накладної здійснюється за цінами, визначеними з дотриманням умов пунктів 3.2 цього Договору, на момент надходження грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.

Оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах відстрочення оплати здійснюється за цінами, визначеними на дату формування видаткової накладної з дотриманням умов пунктів 3.2. цього договору.

Згідно п.3.6. Договору Товар, який був отриманий Покупцем в межах цього договору тільки за видатковими накладними без підписання Додатку та без здійснення попередньої оплати, підлягає повній оплаті з дотриманням умов пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору, не пізніше 10 банківських днів з моменту його отримання.

У Додатках до Договору сторони визначили асортимент товару, кількість, ціну та строки поставки.

Так, за умовами Додатку №2127/19/157 від 05.06.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 42354,00 грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - оплата товару здійснюється покупцем з дотриманням умов пунктів 3.2.-3.3. Договору не пізніше 21 календарних днів з моменту отримання товару за видатковими накладними шляхом перерахування суми, належної до сплати на розрахунковий рахунок постачальника. Сторонами також визначено період поставки товару - з 05.06.2019 по 06.06.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у розмірі 48% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

За умовами Додатку №2127/19/157-ПД від 20.02.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 104020,62 грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - 20% від вартості кожної окремої партії товару, в якості попередньої оплати в термін до 15.03.2019, але не пізніше ніж за один банківський день до початку періоду поставки такої окремої партії Товару; - 80% від вартості отриманого Товару, за кожною видатковою накладною, які були оформлені за умовами цього Додатку, Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 30.10.2019. Сторонами також визначено період поставки товару - 15.03.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами ) у розмірі 36% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

За умовами Додатку №2127/19/157/4-ПД від 21.02.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 156895,20 грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - 20% від вартості кожної окремої партії товару, в якості попередньої оплати в термін до 15.03.2019, але не пізніше ніж за один банківський день до початку періоду поставки такої окремої партії Товару; - 80% від вартості отриманого Товару, за кожною видатковою накладною, які були оформлені за умовами цього Додатку, Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 30.10.2019. Сторонами також визначено період поставки товару - 15.03.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у розмірі 36% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

За умовами Додатку №2127/19/157 від 03.05.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 57559,50 грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - оплата товару здійснюється покупцем з дотриманням умов пунктів 3.2.-3.3. Договору не пізніше 29 календарних днів з моменту отримання товару за видатковими накладними шляхом перерахування суми, належної до сплати на розрахунковий рахунок постачальника. Сторонами також визначено період поставки товару - 06.05.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у розмірі 48% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

За умовами Додатку №2127/19/157 від 10.05.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 69973,74 грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - оплата товару здійснюється покупцем з дотриманням умов пунктів 3.2.-3.3. Договору не пізніше 27 календарних днів з моменту отримання товару за видатковими накладними шляхом перерахування суми, належної до сплати на розрахунковий рахунок постачальника. Сторонами також визначено період поставки товару з 10.05.2019 по 11.05.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами ) у розмірі 48% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

За умовами Додатку №2127/19/157/2-НАС від 20.02.2019 до Договору загальна вартість товару за цим додатком становить 242668,20грн., встановлено наступний порядок проведення розрахунків - 20% від вартості кожної окремої партії товару, в якості попередньої оплати в термін до 15.03.2019, але не пізніше ніж за один банківський день до початку періоду поставки такої окремої партії Товару; - 80% від вартості отриманого Товару, за кожною видатковою накладною, які були оформлені за умовами цього Додатку, Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 30.10.2019. Сторонами також визначено період поставки товару 15.03.2019. Умовами додаткової угоди передбачено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами ) у розмірі 36% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

Позивачем на підтвердження здійснення поставки товару та наявної заборгованості відповідача за Договором, надано наступні докази: копію Договору поставки №2127/19/157 від 09.01.2019, копії додатків до Договору, копії видаткових накладних, копії платіжних доручень, копію довідки щодо зарахувань оплати за період з 10.01.2019 по 19.02.2020.

За твердженням позивача він належним чином виконав умови Договору та поставив відповідачу визначений умовами Договору товар, проте відповідач в свою чергу частково здійснив розрахунок за поставлений товар, залишок несплаченої суми за розрахунками позивача становить 913262,81 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем строків проведення розрахунків за поставлений товар, позивачем нараховано суму інфляційних втрат, суму 10% річних, суму процентів за користування товарним кредитом та пеню.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Наявні у справі докази свідчать, що частина товару була поставлена відповідачу за видатковими накладеними, а інша частина за Додатками до договору з видатковими накладеними. Відповідачем було оплачено поставлений товар частково, що призвело до порушення встановлених строків щодо оплати поставленого товару, що підтверджено доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями, довідкою позивача щодо зарахування оплат ФГ " Восход -2012" з оплати товарів отриманих від МПП Фірма "Ерідон" за період з 10.01.2019 по 19.02.2020.

Отже, з урахуванням приписів пункту 3.6. Договору, пункту 3 Додатків до даного договору та ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був здійснити повний розрахунок з позивачем за поставлений товар у визначені строки, однак відповідачем не було виконано вказаних вимог Закону та Договору.

Щодо доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву в частині того, що сума основного боргу становить 282075,28 грн., а не 913262,81 грн., як вказує позивач, то суд зазначає наступне.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що здійснюючи оплату Товару, Покупець зобов`язаний зазначити у платіжному дорученні за якими саме Додатком до цього Договору та/або Рахунком на оплату, та/або видатковою накладною, а також, у разі необхідності, за який саме Товар здійснюється оплата. У разі відсутності такої інформації, а також у разі порушення Покупцем грошових зобов`язань за цим Договором, отриманий платіж зараховується Постачальником на власний розсуд.

Таким чином, платіжні доручення, які були складені відповідачем з порушення умов 3.7. Договору, надавали позивачу всі підстави зараховувати здійснені відповідачем оплати за іншими додатками.

Позивач разом із позовною заявою надав суду довідку вих. №130 від 09.06.2020 щодо зарахування оплат ФГ «Восход-12» (а.с. 98-103), з якої слідує в яких сумах та за якими додатками позивачем було здійснено зарахування коштів.

На переконання суду, відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача щодо простроченої заборгованості за поставлений відповідачу товар за Договором на суму 913262,81 грн.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що доказів сплати або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 913262,81 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 913262,81 грн., є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних втрат, процентів за користування товарним кредитом та 10% річних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Право на нарахування пені та 10% річних сторони узгодили в п.6.2, п.6.7 п. 6.8. Договору та п.4 та п. 5 Додатків до Договору.

Відповідно до п. 6.8. Договору сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим Договором відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Згідно пункту 6.7. договору та ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити загальну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Умовами п. 6.7. Договору встановлено, що у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань передбачених пунктами 3.2. та 3.3. цього Договору, покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника 10% (десять відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Пунктом 4 Додатків до договору встановлено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару, останній зобов`язаний сплатити на користь постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у наступному розмірі :

- за Додатком №2127/19/157 від 05.06.2019 у розмірі 48% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару;

- за Додатком №2127/19/157 -ПД від 20.02.2019 у розмірі 36% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару;

- за Додатком №2127/19/157/4-ПД від 21.02.2019 у розмірі 36% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару;

- за Додатком №2127/19/157 від 03.05.2019 у розмірі 48% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару;

- за Додатком №2127/19/157 від 10.05.2019 у розмірі 48% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару;

- за Додатком №2127/19/157/2-НАС від 20.02.2019 у розмірі 36% річних нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків інфляційних втрат, пені, 10% річних та процентів за користування чужими грошовими коштами та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 15867,50 грн., суми 10% річних у розмірі 81236,12 грн., суми процентів за користування товарним кредитом у розмірі 144802,14 грн. та суми пені у розмірі 214261,30 грн. - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення нарахованої суми пені до 50000,00 грн., то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України", вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд вважає, що відповідачем не надано суду належних доказів в обґрунтування клопотання щодо зменшення пені до 50000,00 грн., оскільки зменшення штрафних санкцій судом вирішується з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансованого стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів в економіці держави та інших обставин справи, які б свідчили про можливість зменшення пені.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності. Тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч.2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Таким чином, помилковим є посилання відповідача, як на підставу для зменшення штрафних санкцій - неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення та майновий стан підприємства відповідача, внаслідок чого його доводи не можуть бути підставою для зменшення штрафних санкцій до 50000,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми пені до 50000,00 грн.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн., то суд дійшов висновку про відмову у стягненні цих судових витрат, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження фактично понесених витрат щодо надання йому правничої допомоги у справі № 923/592/20 в розмірі 35000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Восход-2012" () на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" () суму основного боргу у розмірі 913262,81 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 15867,50 грн., суму 10% річних у розмірі 81236,12 грн., суму процентів за користування товарним кредитом у розмірі 144802,14 грн., суму пені у розмірі 214261,30 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 20541,45 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.11.2020.

Суддя С.В. Нікітенко