СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2020 р. справа №913/328/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Стойка О.В., Барбашова С.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
ухваленого 17.08.2020р. (повний текст підписано 25.08.2020р.) у м. Харкові
у справі №913/328/20 (суддя Косенко Т.В.)
за позовом Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Приватного підприємства «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 127444,60грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Сєвєродонецька міська рада, м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 127444,60грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,7599 га з кадастровим номером :06:022:0034, яка розташована за адресою: вул. Б. Ліщини, 37-б, м. Сєвєродонецьк, та використовується Відповідачем для експлуатації та обслуговування нерухомого майна, яке належить останньому на праві власності, нарахованої за період з 28.06.2017р. по 30.04.2020р.

2. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.06.2020р. було відкрито провадження у справі №913/328/20 та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.08.2020р. (повний текст підписано 25.08.2020р.) у справі №913/328/20 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Сєвєродонецької міської ради в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що в розумінні ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» новий власник об`єкта нерухомості набуває право оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. Так, у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін до договору стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено у законі. Відтак, оскільки договір оренди землі №00309 від 01.08.2011р., укладений з попереднім (першим) власником об`єкту нерухомості - ОСОБА_1 , було укладено на 25 років, строком по 29.12.2035р. включно, у наступних набувачів об`єкту нерухомості, у тому числі Приватного підприємства «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою площею 0,7599 га за адресою: вул. Заводська (Богдана Ліщини), 37-б, м. Сєвєродонецьк, на якій вона розташована - договір оренди землі №00309 не припинив свою дію в цілому, а 27.06.2017р. відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме Орендаря, на Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто». Своєю чергою, суд зазначив, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них положень глави 83 Цивільного кодексу України.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області (як тимчасовий державний орган, що здійснює на відповідній території повноваження органу місцевого самоврядування - Позивача), не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 17.08.2020р. у справі №913/328/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає не надання судом першої інстанції належної оцінки встановленому законодавством порядку застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» та ч.2 ст.377, ст.1212 Цивільного кодексу України; не досліджено порядок виникнення у «попереднього», щодо Відповідача землекористувача речового права права оренди на земельну ділянку комунальної власності, як комплексної вимоги для застосування «автоматичної заміни сторони» в договорі оренди земельної ділянки, при переході права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на такій земельній ділянці, до декількох осіб послідовно; порушено норми процесуального права, оскільки не надано належної оцінки наданим Позивачем доказам, у зв`язку з чим не з`ясовано та не встановлено всебічно, повно та об`єктивно в їх сукупності обставини, через що суд зробив неправомірний висновок про відмову у позові. Зокрема, Скаржник зазначає:

6.1. практика Верховного Суду, викладена, зокрема, в постанові від 05.09.2018р. у справі №904/9027/17, застосованої місцевим судом, стосується фактів одноразового переходу права власності на об`єкти нерухомості. Відтак, дійсно, право користування (оренди) спірною земельною ділянкою у ОСОБА_1 автоматично припинилося, а у ОСОБА_2 автоматично виникло. У той час, договору оренди щодо користування спільною земельною ділянкою між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_3 (набувачем об`єкту нерухомості у ОСОБА_2 ) за період володіння ним об`єктами нерухомості укладено не було, враховуючи також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.02.2020р. у справі №913/169/18, та той факт, що даних про ОСОБА_2 , як про суб`єкт речового права на зазначену земельну ділянку, на час укладання відповідного договору, Державний земельний кадастр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, не містять. Відтак, судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів державної реєстрації права оренди як речового права на спірну земельну ділянку попереднім землекористувачем - ОСОБА_3 (продавцем будівлі) саме на момент укладення договору купівлі-продажу з Відповідачем від 26.06.2017р.

6.2. Державний земельний кадастр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно даних про Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», як про суб`єкт речового права на зазначену земельну ділянку, не містить, тоді як згідно із ст.125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права, а отже Відповідач використовує земельну ділянку без належним чином оформлених правовстановлюючих документів та вимога про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати є належним способом судового захисту.

7. Означені твердження викладені й у відповіді на відзив Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, де до того ж зазначено, що надані Відповідачем докази на підтвердження «фактичного невикористання» ним земельної ділянки не повинні братися судом до уваги.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

8. Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазнаючи, що земельна ділянка в користування Відповідача не передавалась і договір оренди землі, укладений між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_1 №00309 від 01.08.2011р., розірваний не був, а земельна ділянка як і раніше знаходиться в користуванні у останнього. Окрім того, зазначає, що факт не користуванням Відповідачем спірною земельною ділянкою підтверджується наданими до апеляційної скарги Витягом з висновку з технічного обстеження будівлі автозаправного блоку мастил від 2020р. та листами Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області №26445/111/34-2020 від 17.08.2020р.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 22.09.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Барбашова С.В.

10. Ухвалою від 24.09.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №913/328/20, а ухвалою від 06.10.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

11. Враховуючи викладене в п.п.9, 10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. Надані до відзиву на апеляційну скаргу документи: копія Витяг з висновку з технічного обстеження будівлі автозаправного блоку мастил від 2020р., копія листа №77-ю від 17.07.2020р. та копія листа Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області №26445/111/34-2020 від 17.08.2020р., залишаються судовою колегією без розгляду в силу приписів ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Відповідачем не було наведено доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали, тоді як відповідного клопотання в порядку ст.267 цього Кодексу Відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу подано до суду також не було.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, на підставі рішення 7-ої (чергової) сесії Сєвєродонецької міської ради №138 від 30.12.2010р. (а.с.6), зокрема п.2 означеного рішення, вирішено передати строком на 25 років громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0034 площею 0,7599 га (7599кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок земель Сєвєродонецької міської ради. Категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; функціональне використання землі транспорту та зв`язку (в редакції п.1 рішення 12-ої (чергової) сесії Сєвєродонецької міської ради №430 від 29.03.2011р. (а.с.7)

15. 01.08.2011р. між Сєвєродонецькою міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №00309 (а.с.а.с.8, 9), відповідно до п.1 якого, Орендодавець на підставі рішень сесії Сєвєродонецької міської ради за №138 від 30.12.2010р. та №430 від 29.03.2011 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі транспорту, зв`язку (під 9/1000 частки комплексу будівель та споруд), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16. Згідно з п.2 означеного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7599га, у тому числі: під капітальною одноповерховою будівлею 0,0038га, під спорудами 0,0079га, під проходами, проїздами та площадками 0,7482га.

У п.3 договору встановлено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна.

17. Як було зазначено у п.5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:022:0034 становить: 2008 рік 645915,00грн., 2009 рік 744094,08грн., 2010 рік 788016,30грн., з 01.01.2011р. по 30.06.2011р. 788016,30грн., з 01.07.2011р. 1507337,64грн.

18. У п.8 договору сторони погодили, що останній укладено на 25 років, строком по 29.12.2035р. включно. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

19. Згідно з п.20 договору, після припинення дії останнього (розірвання) Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку згідно додаткової угоди до договору оренди землі протягом трьох днів у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану та несвоєчасного звільнення земельної ділянки має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується в судовому порядку.

20. Відповідно до п.41 договору, останній набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення (за бажанням однієї із сторін договору) та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Сєвєродонецьк Луганської області 21.09.2011р. за №00309, про що міститься відповідний напис (а.с.9 зворотна сторона).

21. З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2011р. між сторонами договору було складено та підписано акт передачі-прийняття ділянки в натурі (а.с.10), відповідно до якого земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , була передана ОСОБА_1 в користування.

Матеріали справи також містять надані Позивачем копію розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, на 25.07.2011р. (а.с.а.с.10 (зворотна сторона), 11), копію із чергового кадастрового плану (а.с.12), копію акту встановлення та переносу в натурі (на місцевість) зовнішніх меж земельної ділянки (а.с.13).

22. З пояснень сторін місцевим судом встановлено, що 01.11.2011р. на підставі договору дарування, внесеного до реєстру №4142, 9/1000 часток об`єкту комплексу будівель і споруд, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 22.11.2011р., об`єкт нерухомого майна було відчужено ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

10.04.2012р. на підставі договору дарування, внесеного до реєстру №740, 9/1000 часток об`єкту комплексу будівель і споруд, право власності об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

26.06.2017р. на підставі договору купівлі-продажу, внесеного до реєстру №2021, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.І., об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці площею 0,7599га, кадастровий номер :06:022:0034, було відчужено ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна а.с.а.с.15-16).

23. Приватним підприємством «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» на адресу Сєвєродонецької міської ради направлено листа №89-ю від 21.08.2019р. (а.с.17), за змістом якого було повідомлено про факт існування договору купівлі-продажу від 26.06.2017р., на підставі якого об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці площею 0,7599га, кадастровий номер :06:022:0034, було відчужено ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто». Окрім того, Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» просило оформити в оренду означену земельну ділянку з цільовим призначенням: «землі транспорту», з метою зберігання транспорту підприємства.

У відповідь на означений лист Позивач своїм листом №4995 від 16.09.2019р. (а.с.18) роз`яснив Відповідачу про необхідність звернення останнього з відповідною заявою та переліком необхідних документів щодо оформлення права користування земельною ділянкою комунальної власності до Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради.

24. 05.03.2020р. Позивач направив на адресу Відповідача претензію №1168 (а.с.19) з вимогою щодо належного оформлення права користування земельною ділянкою площею 0,7599га, з кадастровим номером :06:022:0034, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

25. Відповідно до інформації Головного управління Державної податкової служби у Луганській області №2750/9/12-32-52-07 від 23.04.2020р. (а.с.26), наданої на лист Сєвєродонецької міської ради №1638 від 08.04.2020р. (а.с.25), Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» не є платником плати за землю (земельного податку чи орендної плати). Інформація від Сєвєродонецької міської ради щодо укладених договорів оренди землі чи додаткової угоди з Приватним підприємством «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» відсутня.

26. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 12.06.2020р. (а.с.57) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0034, загальною площею 0,7599га, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за територіальною громадою в особі Сєвєродонецької міської ради, орендарем означеної земельної ділянки є ОСОБА_1 (дата державної реєстрації речового права 21.09.2011р.).

Окрім того, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованої 12.09.2019р. на запит ОСОБА_6 (а.с.50) орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :06:022:0034, загальною площею 0,7599га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 .

27. Вказані в п.п.14-26 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

28. Відтак, посилаючись на бездоговірне використання Приватним підприємством «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» спірної земельної ділянки, Сєвєродонецька міська рада звернулась до господарського суду з позовними вимогами до останнього про стягнення 127444,60грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,7599 га з кадастровим номером :06:022:0034, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та використовується ним для експлуатації та обслуговування нерухомого майна, яке належить Приватному підприємству «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» на праві власності, нарахованої за період з 28.06.2017р. по 30.04.2020р.

Розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою (а.с.14) проведений Позивачем на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку №323 від 02.04.2020р. (а.с.24), з використанням ставок орендної плати за земельні ділянки на територію Сєвєродонецької міської ради, затверджених рішенням 14-ої (чергової) сесії Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016р. (а.с.а.с.21-23).

29. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють земельні відносини, а також відповідних приписів Цивільного кодексу України.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

30. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

31. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання кондикційних зобов`язань, а саме у виплаті безпідставно збереженої суми орендної плати за період з 28.06.2017р. по 30.04.2020р. бездоговірного використання земельної ділянки площею 0,7599 га з кадастровим номером :06:022:0034, яка використовується Відповідачем для експлуатації та обслуговування нерухомого майна, яке належить останньому на праві власності, у відповідності до ст.1212 Цивільного кодексу України.

32. Положення ст.1212 Цивільного кодексу України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для її застосування передбачають одночасну сукупність трьох елементів:

- збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна);

- збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого;

- первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому (як у розглядуваному випадку стверджує Позивач).

Встановлення сукупності зазначених умов є предметом доказування для Позивача та, відповідно, оцінки для суду.

33. Беручи до уваги правову природу розглядуваних між сторонами правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, Цивільного та Земельного кодексів України, а також інших відповідних нормативно-правових актів, чинних на дату виникнення спірних правовідносин.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

34. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.09.2019р. у справі №922/96/19, так і висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі №922/1008/15, від 07.12.2016р. у справі №922/1009/15, від 12.04.2017р. у справах №922/207/15 та №922/5468/14., апеляційний суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність наявності для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду):

- наявності самої земельної ділянки, як об`єкту оренди, сформованої у відповідності до ст.79-1 Земельного кодексу України;

- наявність грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, яка відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади.

35. Своєю чергою, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України в редакції, чинної на дату набуття Відповідачем об`єктів нерухомості на спірній земельній ділянці, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у користуванні іншої особи, припиняється право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Водночас, за змістом ст.125 означеного Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

36. Відтак, як вірно зазначено місцевим судом, за змістом указаних приписів, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього користувача земельної ділянки припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При цьому, документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря (землекористувача) не впливає на обсяг права нового власника майна, оскільки умови основного договору оренди для особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу. Договором про відчуження нерухомого майна припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташоване таке нерухоме майно.

Таким чином, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки.

37. Означена правова позиція узгоджується як з постановами Верховного Суду від 04.07.2019р. у справі №911/2244/18, від 04.07.2019р. у справі №914/1925/18, від 23.05.2019р. у справі №922/109/18, від 18.04.2019р. у справі №913/210/18, від 03.03.2018р. у справі №904/6296/17, від 19.06.2018р. у справі №922/3655/17, від 05.09.2018р. у справі №904/9027/17, від 07.11.2018р. у справі №910/20774/17, від 29.11.2018р. у справі №915/1416/17, від 06.12.2018р. у справі №902/1592/15, від 27.02.2019р. у справі №913/661/17, від 06.03.2019р. у справі №914/2687/17, від 04.04.2019р. у справі №910/7197/18, від 12.03.2020р. у справі №913/153/18, вірно застосованих місцевим судом, так і з постановою Верховного Суду від 10.06.2020р. у справі №334/8332/17.

38. Розглянувши доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що місцевий суд з урахуванням правильно застосованої релевантної позиції Верховного Суду дійшов належного висновку про те, що за наявності діючого договору оренди №00309 від 01.08.2011р., укладеного з попереднім власником об`єкту нерухомості, подальше відчуження таким власником орендарем земельної ділянки цього об`єкту нерухомості в силу імперативних положень ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» опосередковує, окрім припинення права власності на об`єкт нерухомості у продавця та виникнення цього права у покупця, автоматичну заміну сторони орендодавця в правовідносинах з користування відповідною земельною ділянкою.

При цьому, вибуття з правовідносин оренди попереднього орендатора/продавця нерухомості та вступ в такі договірні правовідносини (на той же строк та з тими самими умовами) оренди землі покупця нерухомості здійснюється незалежно від подальшого/одночасного переоформлення або реєстрації змін в договорі оренди.

39. Вказані норми законодавства не містять жодних застережень відносно одноразової дії та припинення переходу вже виниклого у розумінні ст.125 Земельного кодексу України права оренди у ОСОБА_1 під час другого та подальших продажів об`єкта нерухомості, рівно як не залежить імперативність вказаної послідовності заміни сторони орендатора в договорі від документального оформлення (реєстрації) такого статусу орендатора за будь-яким з проміжних власників нерухомості до її придбання Відповідачем. Визначальним в даному випадку є те, що це право оренди у відношенні земельної ділянки в повній відповідності із ст.125 Земельного кодексу України виникло у ОСОБА_1 повторне виникнення дійсного та не припиненого не одним з передбачених діючим законодавством способів права оренди відносно однієї земельної ділянки не можливо.

40. Апеляційний суд зазначає, що Відповідач з моменту набуття у власність об`єкту нерухомості є орендарем землі на умовах, встановлених договором оренди №00309 від 01.08.2011р., та в силу цього статусу є зобов`язаною стороною із здійснення орендної плати. Відтак, доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що Відповідачем не здійснюється використання земельної ділянки та орендатором наразі є ОСОБА_1 - юридично неспроможні, оскільки сам факт володіння нерухомістю, яка розташована на земельній ділянці, в достатній мірі підтверджує використання Відповідачем такої земельної ділянки. Між тим, враховуючи, що Позивач вибрав кондикційний спосіб захисту, не сумісний з договірними відносинами, то відмова у задоволені позовних вимог суду першої інстанції є правомірною, адже застосовна Позивачем ст.1212 Цивільного кодексу України є несумісною із існуванням між сторонами чинних договірних відносин.

41. Викладені в п.п.36-40 цієї постанови міркування зумовлюють відхилення доводів апеляційної скарги Скаржника.

42. З огляду на викладене, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

43. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 17.08.2020р. (повний текст підписано 25.08.2020р.) у справі №913/328/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Луганської області від 17.08.2020р. (повний текст підписано 25.08.2020р.) у справі №913/328/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.11.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Надіслано судом до ЄДРСР 23.11.2020р.