ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" листопада 2020 р. Справа № 924/1229/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни

про стягнення 765350,30 грн.

та матеріали

заяви ОСОБА_1

про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та встановлення заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо майна

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020р. на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни про стягнення 765350,30 грн., з яких: 762600,00грн. - попередня оплата за договором №7 від 01.09.2017р., 2750,30 грн. - пеня.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

При вирішення питання щодо можливості прийняття до розгляду позовної заяви, судом враховується таке:

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

В свою чергу, правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, - це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Разом з тим, для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Із змісту позовної заяви вбачається, що вона подана фізичною особою, яка не є підприємцем, зокрема фізичною особою - ОСОБА_1 .

На обґрунтування підстав звернення з вказаною позовною заявою фізична особа ОСОБА_1 повідомляє, що між нею та Фермерським господарством "Баркософт Агро" укладено договір про відступлення права вимоги від 19.10.2020р., за змістом якого вона набула право вимоги до відповідача у справі. В свою чергу вимога стосується не спору, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності останньої, а стосується повернення грошових коштів у зв`язку з неналежним виконанням договору поставки відповідачем, як стороною (постачальником) за договором №7 від 01.09.2017р., право на повернення якої у позивачки, на її думку виникло шляхом укладання договору відступлення права вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Оскільки договір про відступлення права вимоги від 19.10.2020р. укладений між Фермерським господарством "Баркософт Агро" та ОСОБА_1 не є правочином, що укладений в результаті діяльності суб`єктів господарювання, з огляду на те, що однією стороною даного договору є фізична особа ( ОСОБА_1 ) спір за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни не відноситься до юрисдикції господарських судів. В свою чергу, приймається до уваги і те, що подані матеріали не містять будь-яких доказів здійснення фізичною особою Шкрібляк С.Б. господарської діяльності.

Таким чином, позивач, звертаючись до господарського суду, не обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли із здійснення господарської діяльності сторін.

За змістом та суб`єктним складом даний спір відноситься до загальної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни про стягнення 765350,30 грн. Дана ухвала разом із позовними матеріалами надсилається заявнику для забезпечення реалізації його права на звернення до суду (за належною юрисдикцією) гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист права і основоположних свобод від 04.11.1950р.

Окремо судом враховується, що 17.11.20р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Оскільки, заява про забезпечення позову ОСОБА_1 стосується позовних вимог заявлених до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни, про стягнення 765350,30 грн. яких 16.11.20р. останньою подано позовну заяву, враховуючи що станом на дату звернення з заявою провадження у справі №924/1229/20 не відкрито, суд прийшов до висновку, що вказана заява є такою, що подана одночасно з пред`явленням позову до суду.

В свою чергу стаття 139 ГПК України визначає вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову, серед яких визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, враховуючи відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни про стягнення 765350,30 грн. з огляду на порушення правил визначення юрисдикційності відповідної справи, враховуючи що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 подана також з порушенням правил визначення юрисдикційності та подана без додержання вимог статті 139 ГПК України, остання повертається заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 20, 45, 138-140, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Сінкевич Діни Федорівни про стягнення 765350,30 грн. відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та встановлення заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо майна, яке належить Сінкевич Д.Ф., зокрема прес "Флоттвег" 1750 повернути заявнику без розгляду.

Додатки:

1) позовна заява з доданими документами на 32 арк., в тому числі дублікат квитанції від 16.11.2020 №0.0..1 про сплату 11480,25 грн. судового збору;

2) заява про забезпечення позову з доданими документами на 5 арк., в тому числі дублікат квитанції від 16.11.2020 №0.0..1 про сплату 1051,00 грн. судового збору; конверт;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. ст. 254-259 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу виготовлено та підписано 18.11.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 3 прим. (реком. з повід.):

1 - для суду

2 - заявнику - АДРЕСА_1 ;

3 - адвокату Антонюк І.В. - м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 10, офіс (додатки).