ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 листопада 2020 року Справа № 5004/1694/11

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від арбітражного керуючого Темчишина В.М.: Пилипчук І.Ю. адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АС №1011738)

від ТзОВ "Волинська біоенергетична компанія": Миселюк О.В. керівник (наказ № 1 від 13.09.2016)

від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області: Романчук А.Я. довіреність №4 від 02.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області клопотання ліквідатора Темчишина В.П. про продовження строку проведення ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора у справі №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.08.2011 порушено провадження у справі №5004/1694/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод".

Постановою суду від 23.05.2012 ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Михайловського С.В.

Неодноразово ухвалами суду у справі строки ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора продовжувалися.

Ухвалою суду від 29.03.2019 строк ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора Михайловського С.В. продовжено до 23.09.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 припинено повноваження арбітражного керуючого, ліквідатора майна Михайловського Сергія Володимировича у справі №5004/1694/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Володимир - Волинський цукровий завод", Ліквідатором майна Відкритого акціонерного товариства "Володимир - Волинський цукровий завод" призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича.

Ухвалою суду від 17.09.2019 строк проведення ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора продовжено до 23.03.2020.

31.03.2020 ліквідатор Темчишин В.П. подав клопотання, в якому просить суд продовжити строк ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора на шість місяців та додатково зазначає, що юридична особа, повинна ліквідуватися протягом часу, який є достатнім, але не раніше ніж до настання факту, що має юридичне значення для справи про банкрутство, - до повного розпродажу майна та здійснення всіх заходів, передбачених КУзПБ стосовно ліквідації банкрута, розрахунків з кредиторами й затвердження судом звіту ліквідатора.

Окрім того, у відповідності до абз. 13 п. 7 Розділу IV. «Ліквідаційна процедура» листа Верховного Суду «Судова практика Верховного суду за лютий - березень 2019 року» від 26.04.2019 «підсумовуючи наведене, слід зазначити, що у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна (постанова від 27.03.2019 у справі N 10/9/2012/5003), а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси».

Додатково зазначив, що вище згаданий Лист ВС в абз. 9-8 п. 7 РОЗДІЛУ IV. «Ліквідаційна процедура» має наступну редакцію: «законом не визначено вичерпний перелік таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких заходів, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Законом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрота для формування ліквідаційної маси».

В судовому засіданні представник ліквідатора зазначила, що оскільки справа перебувала на розгляді в апеляційній та касаційній інстанції, то заходи, які передбачені Кодексом України з процедур банкрутства у процедурі ліквідації, ліквідатором не могли здійснюватися своєчасно та станом на 24.11.2020 не закінчені, а тому просить суд продовжити строк ліквідаційної процедури та строк повноважень ліквідатора на шість місяців починаючи з поточної дати, оскільки ліквідатором ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» продовжується вчинення дій, спрямованих на наповнення ліквідаційної маси банкрута та на підготовку звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

В судовому засіданні представники ТзОВ "Волинська біоенергетична компанія" та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області заперечили проти задоволення клопотання ліквідатора.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою суду від 17.09.2019 строк проведення ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора продовжено до 23.03.2020.

22.10.2019 на адресу Господарського суду надійшла апеляційна скарга на п.4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Волинської області від 03.10.2019.

Листом від 09.01.2020 з Верховного Суду повернуто до Господарського суду Волинської області справу №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство.

Господарський суд Волинської області 10.01.2020 направив на адресу Північно-західного апеляційного господарського справу №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство для перегляду апеляційної скарги арбітражного керуючого ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» Темчишина В.П. на п.4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Волинської області від 03.10.2019.

Листом від 21.04.2020 Північно-західний апеляційний господарський суд повернув справу №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство у зв`язку із завершенням апеляційного провадження.

27.04.2020 ухвалою Господарського суду Волинської області провадження у справі №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство було поновлено. Розгляд клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та строк повноважень ліквідатора Темчишина В.П. на 6 місяців, починаючи з 23.03.2020 було призначено до розгляду на 19.05.2020 о 10:00 год.

До Господарського суду Волинської області 12.05.2020 надійшов лист з Північно-західного апеляційного господарського суду про невідкладне скерування справи №5004/1694/11 до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Ухвалою суду від 13.05.2020 провадження у справі №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство зупинено до розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги арбітражного керуючого ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод Темчишина В.П. на п.4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Волинської області від 03.10.2019 та Постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2020, та повернення матеріалів справи №5004/1694/11 до Господарського суду Волинської області.

05.11.2020 матеріали справи повернуті до Господарського суду Волинської області.

У відповідності до клопотання ліквідатора від 23.03.2020, останній просить продовжити строк ліквідаційної процедури на 6 місяців, починаючи з 23.03.2020.

Разом з цим, з моменту подання вказаного клопотання та підписання ухвали Господарським судом Волинської області від 06.11.2020 про поновлення провадження у справі №5004/1694/11 про банкрутство ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», процесуальний строк про продовження якого просив ліквідатор ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», минув.

Однак, представник ліквідатора ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» в судовому засіданні просила продовжити строк ліквідаційної процедури ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» та повноважень ліквідатора на шість місяців, починаючи з поточної дати, оскільки ліквідатором ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» продовжується вчинення дій, спрямованих на наповнення ліквідаційної маси банкрута та на підготовку звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Серед іншого, в якості нагальної необхідності продовження строку ліквідаційної процедури ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» та повноважень ліквідатора було наведено обов`язок представництва ліквідатором інтересів боржника при розгляді заяви ПП "Даві Буд" від 11.06.2018 про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод", що відбувся 25.04.2014 та договору купівлі-продажу майна.

Банкрутство це одна із юридичних підстав ліквідації підприємства, яка виявляється у неспроможності суб`єкта підприємницької діяльності задовольнити у встановлений для цього термін пред`явлені йому кредиторами вимоги і виконати зобов`язання перед бюджетом. Основна мета банкрутства не ліквідація підприємства, а задоволення вимог кредиторів через визнання боржника банкрутом. Тобто банкрутство не є самоціллю, а лише засобами для звільнення від боргів (лист Мінюсту, розташований на офіційному веб-сайті за адресою: https://minjust.gov.ua/m/str_4793).

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В свою чергу ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні дії суду та учасників судового процесу мають здійснюватися лише в рамках відповідних стадій судочинства, у послідовності та в межах певного часу, зокрема визначених процесуальних строків для учасників справи та строків судової діяльності, встановлених законом для суду (службові строки).

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк.

Разом з тим, в аспекті зазначеного, суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

За змістом ч. 1 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури, зокрема, ліквідація банкрута.

В силу ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Слід зазначити, що Кодексу України з процедур банкрутства визначає великий обсяг обов`язків ліквідатора (ст. ст. 61 - 64 Кодексу), які останній зобов`язаний виконати і тільки після цього подати на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс в порядку ст. 65 даного Кодексу.

Так, приписи ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачають, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 65 КУзПБ ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи - банкрута.

В той же час, невиконання ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені КУзПБ, не є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство згідно ст. 90 цього Кодексу.

Стаття 90 Кодексу України з процедур банкрутства визначає випадки при настанні яких господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того самого боржника; відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог; справа не підлягає розгляду в господарських судах України; господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; в інших випадках, передбачених законом.

При цьому слід врахувати, що зазначена норма Закону не містить такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство, як закінчення строку ліквідаційної процедури.

Виходячи із системного аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства - поняття ліквідації, підстав та порядку її завершення, відповідно до яких, ліквідація банкрута це припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів шляхом продажу його майна, і яка закінчується не спливом строку ліквідаційної процедури, а завершенням продажу майна банкрута, завершенням розрахунків з кредиторами, затвердженням звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи-банкрута.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Так, законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно ліквідатору вчинити в ході ліквідаційної процедури, та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури; подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Критерії оцінювання розумності строку справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (справа Кучерук проти України) (заява 2570/04).

Згідно п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду і коментувати їх (п. п. 23,31 та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20.02.1996, п. 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18.02.1997, п. 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

За приписами ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що розумним для розгляду даної справи є строк, що має забезпечити реалізацію процесуальних прав сторін у справі, повний, всебічний, об`єктивний розгляд справи та правильне вирішення господарського спору, з урахуванням ст.ст. 7, 13 ГПК України.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що у встановлені Кодексом України з процедур банкрутства строки ліквідатору завершити процедуру ліквідації банкрута не вдалось, а суду не представлений ліквідаційний звіт та баланс банкрута, вбачається за необхідне продовжити строк ліквідаційної процедури банкрута та строк повноважень ліквідатора на шість місяців.

Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

У Х В АЛ И В:

1. Клопотання ліквідатора Темчишина В.П. про продовження строку проведення ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора у справі №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство задовольнити.

2. Продовжити строк проведення ліквідаційної процедури ВАТ "Володимир-Волинський цукровий завод" та повноваження ліквідатора на шість місяців до 24.05.2021 у справі №5004/1694/11 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Володимир-Волинський цукровий завод" про банкрутство.

3. Зобов`язати ліквідатора Темчишина Володимира Петровича щомісячно надавати Господарському суду Волинської області звіти про свою діяльність та підтверджуючі документи.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 25.11.2020.

Ухвали суду можуть бути оскаржені до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар