СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. Справа № 5023/10655/11 (922/1379/20)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників сторін:

позивача Бабка С.А. (довіреність №548-13 від 11.08.2020), Любімий О.М. (довіреність №508-13 від 07.02.2020);

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна" (вх.№2091Х1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Яризько В.О., суддя Савченко А.А., повний текст складено 23.07.2020) у справі № 5023/10655/11 (922/1379/20)

за позовом Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна", м. Дніпро,

про стягнення коштів, -

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна", м. Дніпро,

до Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева", м. Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Господарського суду Харківської області розглядається справа №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод імені В.О. Малишева".

До суду 05.05.2020 надійшла позовна заява Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (вх. 1379/20), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна" на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева":

- пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, що становить суму 1 080 341,90 грн.;

- штраф у розмірі 7% за порушення строків виконання зобов`язання, що триває понад 30 днів, що становить суму 174636,00 грн.;

- судовий збір 18824,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № Д-27-648 від 25.10.2016.

Ухвалою суду від 25.05.2020 прийнято позовну заяву (вх. 922/1379/20) до розгляду в межах справи про банкрутство 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/1379/20, призначено справу до розгляду в підготовчому провадженні на 23.06.2020.

12.06.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк- Україна" надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 13287 від 12.06.2020) про стягнення заборгованості в сумі 1 042 244, 28 грн.

Ухвалою суду від 15.06.2020 прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, призначено засідання для спільного розгляду зустрічного позову разом з первісним на 23.06.2020.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №5023/10655/11(922/1379/20) первісний позов ДП Завод ім. В.О. Малишева задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Вутмарк- Україна на користь ДП Завод ім. В.О. Малишева 1080341,90 пені; 174636,00 грн. штрафу, та 18824,67 судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому

Зустрічний позов ТОВ Вутмарк-Україна задоволено повністю.

Стягнуто з ДП Завод імені В.О. Малишева на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вутмарк- Україна 1042244,28 грн. заборгованості та 15634,00 грн. судового збору.

ТОВ "Вутмарк-Україна" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №5023/10655/11(922/1379/20) частково та прийняти нове рішення в частині стягнення штрафних санкцій за первісним позовом: первісним позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вутмарк- Україна на користь ДП Завод ім. В.О. Малишева 498961,00 пені; 139709,00 грн. штрафу. В іншій частині первісного позову відмовити. Рішення в частині задоволення зустрічного позову залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом не перевірено розрахунки позивача, які на думку відповідача є необґрунтованими, а розмір штрафних санкцій є надмірним. Зазначає, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, про що відповідачем заявлялось відповідне клопотання до суду першої інстанції.

19.08.2020 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №5023/10655/11 (922/1379/20) визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Ільїн О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк- Україна" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №5023/10655/11(922/1379/20) та призначено її до розгляду на 22.09.2020 на 11:30 год.

04.09.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8303), в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020, у зв`язку з відпусткою судді Ільїна О.В. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Шутенко І.А., суддя Хачатрян В.С.

В судовому засіданні 22.09.2020 було оголошено перерву до 22.10.2020 до 12:00 год.

Ухвалою суду від 12.10.2020 у зв`язку з відпусткою судді-доповідача розгляд справи перенесено на 17.11.2020 на 12:30 год.

В судовому засіданні 17.11.2020 представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його хворобою. (вх.№11222 від 17.11.2020).

Розглянувши заявлене клопотання представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з вимогами статті 56 ГПК України. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

З матеріалів справи вбачається, що сторони були завчасно повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а також те, що представники сторін були присутні у попередньому судовому засідання, в якому було оголошено дату наступного судового засідання, про що є відмітка в матеріалах справи.

Колегія суддів зауважує, що представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження хвороби, а також, що саме 17.11.2020 спливає визначений статтею 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2016 між Державним підприємством "Завод імені В.О. Малишева" (надалі-Покупець , позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУТМАРК-УКРАЇНА" (надалі-Постачальник, відповідач) укладено Договір поставки №Д-27-648дп (далі- Договір), у відповідності до умов якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю, а Покупець у порядку й на умовах, передбачених даним Договором зобов`язався прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності, надалі за текстом - "Товар", асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначається Сторонами окремо в специфікаціях або листах, що є невід`ємними частинами Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору поставка товару відбувається партіями, для погодження асортименту, комплектності, кількості та вартості кожної партії товару сторони складають та підписують окрему специфікацію або обмінюються листами, що мають в обов`язковому порядку містити посилання на цей Договір та бути підписані уповноваженими представниками сторін.

Сторонами укладено Специфікацію №11 05.09.2017 р., в якій вони зазначили найменування, кількість та ціну товару, який мав бути поставленим протягом 45 календарних днів від дати передоплати, яка складає 50% від загальної вартості товару зазначеного Специфікацією.

Відповідно п.1.3 Договору якість, комплектність, маркування та пакування Товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно-правовим актам України, а також країни виробника Товару.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що вартість окремих одиниць та партії Товару в цілому визначена Сторонами в специфікації або листах щодо такої партії Товару.

Відповідно до п.2.4. Договору зазначено, що Покупець зобов`язується оплатити Постачальнику вартість партії Товару протягом 15 банківських днів з дати приймання Покупцем партії Товару за асортиментом, комплектністю та якістю відповідно до п.4.5 Договору, якщо інші умови та строк оплати та відповідну партію Товару не визначені Сторонами відповідно до п.1.2 Договору, але у будь-якому випадку не раніше отримання Покупцем оригіналу рахунку на такий Товар.

У специфікації №11 від 05.09.2017 до Договору сторони погодили найменування, кількість, вартість, умови поставки: DDP та умови оплати Товару. У цій специфікації зазначено, що покупець має оплатити за товар 50% передплати, решту 50% - протягом 5 календарних днів після поставки товару покупцем.

Строк поставки Товару за специфікацією №11 від 05.09.2017 - 45 календарних днів від дати передоплати.

Умови поставки DDP (абревіатура від англійського Delivered Duty Paid, в перекладі - поставка з оплатою мита) покладають на продавця максимальні обов`язки. Згідно міжнародних правил, продавець повинен надати в зазначений в договорі місце готовий до розвантаження товар, який вже пройшов митне очищення (як експортну, так і імпортну). Умови поставки DDP Інкотермс 2010 визначають, що продавець несе всі ризики і витрати, пов`язані з транспортуванням вантажу, в тому числі він зобов`язаний сплатити всі збори, пов`язані з експортом товару з країни призначення і імпортом в країну призначення. При цьому визначення збори включає в даному випадку відповідальність і ризики за проходження митного очищення, а також витрати, пов`язані з оплатою митних зборів, митних зборів, податків та будь-яких інших зборів.

Особливостями умови поставки DDP також є те, що:

- продавець зобов`язаний забезпечити отримання документів, необхідних для транзиту товару (вантажу) через треті країни;

- продавець не зобов`язаний страхувати вантаж, але при цьому він несе всі ризики за пошкодження або втрату товару до передачі його покупцеві;

- продавець зобов`язаний за свій рахунок надати покупцю всі документи, які йому можуть знадобитися для прийняття вантажу. При цьому ці документи можуть бути замінені еквівалентними електронними повідомленнями, якщо така можливість передбачена в договорі;

- продавець оплачує витрати по перевірці товару (перевірка кількості, ваги, розмірів, якості);

- в обов`язки продавця входить упаковка товару, необхідна для забезпечення безпечного перевезення товару;

- витрати по розвантаженню товару, який прибув в зазначений в договорі пункт призначення, оплачуються покупцем.

Відповідно до п.3.1 Договору місцем його виконання є вул.Плеханівська, 126, м.Харків.

05.09.2017 постачальником було сформовано рахунок на оплату №790 за постачання Товару загальною вартістю разом з ПДВ 2494800,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, сплативши 03.10.2017 відповідачу передоплату в загальній сумі 1247400,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку ДП "Завод імені В.О. Малишева".

Таким чином, з врахуванням строків зазначених в специфікації №11 від 05.09.2017 відповідач мав поставити товар у повному об`ємі ДП "Завод імені В.О. Малишева" до 17.11.2017 року включно.

Також, відповідно до п.3.3. Договору, разом із товаром постачальник зобов`язаний передати покупцю наступні документи : рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, сертифікат відповідності, паспорт, сервісну книжку (якщо передбачені заводом-виробником), а також інші документи, визначені Сторонами на відповідну партію Товару або чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.1 Договору передача постачальником Товару покупцю фіксується шляхом підписання двосторонньої видаткової накладної та/або акту приймання-передачі, товарно-транспортної накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість Товару, що передається Постачальником Покупцю обов`язок по складенню первинних документів покладений на Постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем поставка товару на загальну вартість разом з ПДВ 485654,00 грн. була здійснена тільки 20.11.2018, що підтверджується складеною та підписаною сторонами видатковою накладною №201101 , згідно якої передано товар - круг г/к 65 мм. ст. 40Г18ЮЗФ кількістю 584 кг.

Інша частина товару на загальну вартість разом з ПДВ 1803989,88 грн. була поставлена відповідачем 11.02.2019, що підтверджується складеною та підписаною сторонами видатковою накладною №110201 , згідно якої передано товар - круг г/к 65 мм. ст. 40Г18ЮЗФ, кількістю 2169,3 кг.

З огляду на порушення відповідачем умов договору в частині порушення строків поставки товару, позивачем нараховано пеню в розмірі 915 591,60 грн., за період з 18.11.2017 по 19.11.2018 р., в розмірі 164 750,30 за період з 21.11.2018 по 10.02.2019 р., та штраф у розмірі 174 636,00 грн., на підставі п.2 ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України, що стало підставою для звернення ДП "Завод імені В.О. Малишева" до господарського суду з відповідним позовом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що товар, поставлений згідно видаткових накладних №201101 та №110201 був прийнятий покупцем без зауважень.

Фактична поставка товару була здійснена на загальну суму 2289644,28 грн. (видаткова накладна № 201101 від 20.11.2018 р., та № 110201 від 11.02.2019 р.).

ДП "Завод імені В.О. Малишева", на виконання вимог Договору було сплачено 50% передоплати за Специфікацією №11 у сумі 1247400,00 грн.

Отже, враховуючи те, що поставка товару відбулася на суму більшу, ніж була здійснена передплата, у ДП "Завод імені В.О. Малишева" виник обов`язок за умовами Специфікації №11 сплатити решту протягом 5 днів після поставки продукції покупцеві у розмірі 1042244,28 грн. ( 2289644,28 грн. - 1247400,00 грн.). Наведені обставини стали підставою для звернення ТОВ "Вутмарк-Україна" із зустрічною позовною заявою до ДП "Завод імені В.О. Малишева".

Задовольняючи первісні позовні вимоги, місцевий суд зазначив, що відповідачем порушено умови Договору щодо строків поставки та не доведено поважність такого пропуску. Відтак позивачем правомірно нараховано штрафні санкції з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги про сплату заборгованості у сумі 1042244,28 грн., місцевий суд визнав їх обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із пунктом 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 662, 663 Цивільного кодексу передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем поставка товару на загальну вартість разом з ПДВ 485654,00 грн. була здійснена тільки 20.11.2018, що підтверджується складеною та підписаною сторонами видатковою накладною №201101 , згідно якої передано товар - круг г/к 65 мм. ст. 40Г18ЮЗФ кількістю 584 кг.

Інша частина товару на загальну вартість разом з ПДВ 1803989,88 грн. була поставлена відповідачем 11.02.2019, що підтверджується складеною та підписаною сторонами видатковою накладною №110201 , згідно якої передано товар - круг г/к 65 мм. ст. 40Г18ЮЗФ, кількістю 2169,3 кг.

Пунктом 6.1.Договору визначено, що за невиконання, або неналежне виконання будь-якою із сторін своїх обов`язків за цим Договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством України. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В обґрунтування порушення строків поставки товару визначеного Специфікацією № 7 від 21.06.2017 р. відповідач зазначає, що таке порушення відбулося не з вини постачальника, а оскільки товар має військове призначення (подвійне призначення для використання у будівництві військової техніки), на який було введено обмеження на імортно-експортні операції як в Україні, так і з території держави виробника, та поставка яких була дуже ускладнена після прийняття Постанови КМУ від 30.12.2015 р. №1147 "Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації".

Втім, місцевим судом правомірно вказано, що факт ускладнення поставки товару відповідачем доведено не було, оскільки відповідно до переліку товару визначеного Постановою КМУ від 30.12.2015 р. №1147 " Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації" товар, визначений у Специфікацїї №7 від 21.06.2017 р. до переліку не входить.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГПК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У частині 2 ст. 343 ГК України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання будь-якою із сторін своїх обов`язків за цим Договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані таким невиконаннями збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором, діючим законодавством України. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, відповідач не надав суду доказів виконання умов Договору, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання .

За розрахунками позивача, ним нарахована пеня у розмірі 915 591,60 грн., за період з 18.11.2017 по 19.11.2018 р., у розмірі 164 750,30 за період з 21.11.2018 по 10.02.2019 р., та штраф у розмірі 174 636,00 грн., керуючись за п.2 ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦУ України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи фактичні обставини справи, невиконання відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару, зміст умов Договору, якими передбачені межі допустимого відхилення, місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення первісних позовних вимог про стягнення 1080341,90 пені; 174636,00 грн. штрафу.

Щодо тверджень відповідача стосовно необхідності нарахування санкцій не на всю суму партії Товару, визначену в Специфікації, а на суму товару, враховуючи визначений Специфікацією толеранс, колегія суддів зазначає, що Договором поставки від 25.10.2016 № Д-27-648 дп (далі за тестом - Договір) та Специфікацією № 11 від 05.09.2017 до Договору (далі за тестом - Специфікація №11) Сторони погодили істотні умови поставки Товару. Так, в Специфікації № 11 сторони визначили найменування, кількість, вартість, умови поставки та умови оплати Товару. Так, Покупець має оплатити за Товар 50 % передплати, решту 50% - протягом 5 календарних днів після поставки Товару Покупцем.

Таким чином, у постачальника є обов`язок поставити товар на суму 2 494 800,00 грн, а в покупця існує обов`язок оплатити такий Товар.

Позивачем 03 жовтня 2017 року сплачено 1 247 400,00 грн в якості 50% передплати за поставку відповідачем товару, визначеного Специфікацією №11.

Колегія суддів приймає до уваги доводи позивача, що він ні 17 листопада 2018 року (дата коли мав бути поставлений весь товар, визначений Специфікацією №11) ні 20 листопада 2018 року (дата першої поставки товару), ні 10 лютого 2019 року не знав та не міг яку саме кількість товару буде поставлено відповідачем (на всю суму специфікації, чи на 20 % більше або на 20% менше, враховуючи толеранс ±20 %).

Кінцеві ж розрахунки між сторонами, враховуючи толеранс поставки, який в даному випадку міг бути або на 20% більшим або на 20 % меншим, здійснюються сторонами за фактом поставки товару.

Щодо доводів апелянта стосовно застосування ч. 3 cт. 533 ЦК України та зменшення розміру штрафних санкцій, колегія суддів приймає до уваги твердження позивача, що відповідач просить суд не зменшити розмір штрафних санкцій, а фактично зменшити суму таких штрафних санкцій та зменшити строк позовної давності, встановлений в Договорі. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно не встановлював розмір штрафних санкцій, а керувався встановленим в законі (ч. 2 ст. 231 ГК України) розміром штрафних санкцій.

Посилання апелянта на відповідно судову практику не може слугувати підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки такі рішення ухвалено за інших обставин справи.

Щодо нерівних умов договору, колегія зазначає, що в Цивільному законодавстві закріплено принцип свободи договору. Так, відповідно до статей 6, 627 ЦК України, принцип свободи договору є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Разом з тим, відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення в частині задоволення зустрічного позову сторонами не оскаржується і, відповідно до статті 269 ГПК України, колегією суддів не переглядається.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №5023/10655/11(922/1379/20) залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.11.2020.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя І.А. Шутенко