ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.2020 Справа № 905/1597/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

розглянувши справу за позовною заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", м. Краматорськ, Донецька область,

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Казка Озера", м. Лиман, Донецька область

до відповідача 2 Головного управління держпраці у Донецькій області, м. Покровськ, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача 1, 2- не з`явився,

від третьої особи - не з`явився,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі", м. Краматорськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Казка Озера", м. Лиман, Донецька область, до відповідача 2 Головного управління держпраці у Донецькій області, м. Покровськ, Донецька область, про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою суду від 05.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1597/20; справу №905/1597/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач дізнався, що на примусовому виконанні у Лиманському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження №57477047, відкрите на підставі: постанови № ДЦ 615/1178/АВ/МГ-ФС від 30.08.2018 Головного управління держпраці у Донецькій області про стягнення штрафу у розмірі 409 530,00 грн. з ТОВ «Казка озера»; постанови № ДЦ 615/1178/АВ/ІП-ФС від 30.08.2018 Головного управління держпраці у Донецькій області про стягнення штрафу у розмірі 3 723,00 грн. з ТОВ «Казка озера»; постанови № ДЦ 615/1178/АВ/ЗБ-ФС від 30.08.2018 Головного управління держпраці у Донецькій області про стягнення штрафу у розмірі 11 169,00 грн з ТОВ «Казка озера». 31.01.2019 року Лиманським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано постанову про накладання арешту на майно - нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1, яке належить Акціонерному товариству "ДТЕК Донецькі електромережі" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач вказує, що підстав припинення права власності позивача на спірне нерухоме майно не існувало, так само не існувало підстав для накладання арешту на це майно.

Як на правову підставу позивач посилається на ст. ст. 16, 204, 316, 317, 319, 321, 328, 386, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 1-3, 5, 18, 56, 59, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 12, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

28.09.2020 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Повідомляє, що 19 липня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці відповідно до наказу від 11.07.2018 №781 проведено інспекційне відвідування ТОВ «Казка Озера» за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Івана Лейка, 16, кв.61, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування. На підставі акту акційного відвідування 30.08.2018 винесено постанови про накладання штрафу 1615/1178/АВ/МГ-ФС, № ДЦ615/1178/АВ/ЗБ-ФС, №ДЦ615/1178/АВ/ІП-ФС. У зв`язку з відсутністю повідомлень ТОВ «Казка Озера» щодо сплати птрафу Управління Держпраці звернулось до Лиманського міського відділу державної иконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

28.09.2020 до канцелярії суду від третьої особи надійшов лист, у якому вона просить суд розглянути справу без її участі, у зв`язку з відсутністю фінансування.

Відповідач-1, відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання не з`являвся.

Господарський суд Донецької області з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направляв на його адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ухвалу про порушення провадження по справі, а також ухвалу про відкладення розгляду справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

За змістом ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Казка Озера" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" (теперішнє найменування - Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі") (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна №021213-3Д3,4/45, а саме нежитлової будівлі трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1 (а.с. 23-26).

За змістом п.2.1 Договору, за домовленістю сторін, цей продаж вчиняється за 1 500,00 грн., у тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 Договору, передача об`єкта здійснюється Продавцем Покупцю протягом 5 днів з дати підписання та нотаріального посвідчення цього Договору. Датою передачі вважається дата підписання акту приймання-передачі об`єкта продажу уповноваженими представниками Сторін. Разом з об`єктом продавець зобов`язаний передати ключі від даного об`єкту покупцю.

Зобов`язання Продавця вважаються виконаними з моменту передачі об`єкта у власність Покупцю, що підтверджується підписаним Актом приймання-передачі об`єкта. Зобов`язання Покупця з оплати вважається виконаним з дати повного розрахунку з Продавцем за цим Договором (п. 3.4 Договору).

За змістом пункту 7.1 Договору, він набуває чинності з дати його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Сторонами прийнятих по ньому обов`язків.

Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О. та зареєстрований в реєстрі за № 4969.

За Актом приймання-передачі майна від 03.12.2013 вказане майно було передано покупцю (а.с. 27).

Згідно платіжного доручення № 5677 від 05.02.2014 позивач перерахував відповідачу 1 грошові кошти в сумі 1 500,00 грн., призначення платежу: за нежитлове приміщення ТП за договором №021213-3Д3,4/45 (а.с. 28).

Також, 14.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Казка Озера" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу майна №140314-3Д3.4/16, а саме: - силовий трансформатор 630 кВа (заводський номер 18897); - силовий трансформатор 630 кВа (заводський номер 18427); - ділянка ПЛ-6 кВ приєдн. «Казка Озера» від ПС «Силікатна 110/6 кВ»; - обладнання РУ-0,4 кВ; - обладнання РУ-6 кВ. (а.с. 35-38).

За Актом приймання-передачі майна вказане майно було передано покупцю (а.с. 39).

Згідно довідки позивача №74-74/308 від 12.08.2020, яка підписана головним бухгалтером Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", станом на 12.08.2020 на балансі позивача рахується майно нежитлова будівля трансформаторної підстанції ЗТП-91, інвентаризаційний номер 94/0000, первинна вартість 15781,00 грн. (а.с. 40).

19.10.2018 заступником начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 57459773 (а.с. 41), та винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №57477047 (а.с. 42).

31.01.2019 Лиманським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: контрольно-пропускного пункту, який розташований за адресою: вул. Казкова 41, м. Лиман, Донецька область; нежитлової будівлі трансформаторної підстанції, яка розташована за адресом: вул. Казкова 45-А, м. Лиман (а.с. 43).

16.06.2020 позивач звернувся до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби із заявою вих. № 153ВД-юр20 щодо зняття арешту з майна (а.с. 46).

У відповіді № 17.32-16-9754 від 24.06.2020, Лиманський міський відділ державної виконавчої служби вказує, що нежитлова будівля трансформаторної підстанції, яка розташована за адресом вул. Казкова, 45-А м. Лиман згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстрована та належить на праві власності ТОВ «Казка озера», у зв`язку з чим, 19.10.2018 була винесена постанова про арешт майна боржника, 31.01.2019 постанова про опис майна боржника (а.с. 49-50).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 41 Конституції України встановлено право кожного вільно володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено поняття права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Приписами ст. 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із частинами 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17, від 22.05.2018 у справі № 923/1283/16, від 27.06.2018 у справі № 904/8186/17.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Аналогічний висновок міститься у вищенаведених постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 923/1283/16, від 27.06.2018 у справі №904/8186/17.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2013 року між ТОВ "Казка Озера" та ПАТ "ДТЕК Донецькі електромережі" був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1.

На виконання умов договору купівлі-продажу позивач здійснив оплату в повному обсязі 05.02.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням, наданим позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правомірність (законність) відповідного правочину станом на день розгляду справи не оспорено, він не визнаний недійсним в судовому порядку. Протилежного відповідачами не доведено.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Як вбачається з матеріалів справи приватний виконавець, накладаючи відповідний арешт, керувалися відомостями саме з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому міститься інформація про зареєстроване за боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Казка Озера" майно, а саме: нежитлову будівлю трансформаторної підстанції, яка розташована за адресом: вул. Казкова 45-А, м. Лиман.

Однак, як вказано позивачем у позові, державна реєстрація права власності на придбане за договором купівлі-продажу від 02.12.2013 року нерухоме майно - нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1, не проводилась.

За поясненнями позивача, товариство не змогло своєчасно зареєструвати право власності на придбане майно, оскільки через протиправні дії третіх осіб АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у 2014 році фактично втратило контроль і доступ до всього свого майна, яке знаходилось на неконтрольованій території в м.Донецьку.

На підставі наявних у справі документів, у тому числі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.12.2013 року, акту приймання-передачі майна від 03.12.2013, платіжного доручення № 5677 від 05.02.2014 на суму 1 500,00 грн., суд дійшов висновку про належність нерухомого майна будівлі трансформаторної підстанції, яка розташована по вул. Казкова 45-А, в м. Лиман, позивачу Акціонерному товариству "ДТЕК Донецькі електромережі".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах (абзац 3 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Пунктом 5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Як встановлено судом, об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Казкова, буд. 45/А-1, на які накладено арешт в межах зведеного виконавчого провадження №57477047, не належать стороні вказаного виконавчого провадження - Товариству з обмеженою відповідальністю "Казка Озера", оскільки його власником є Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі".

При цьому, Акціонерне товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" не є боржником у зведеному виконавчому провадженню №57477047 чи особою, яка несе за законом відповідальність за боржника у даному виконавчому провадженні.

Доказів наявності будь-яких цивільно-правових угод між позивачем у цій справі та боржником у виконавчому провадженні ТОВ "Казка Озера", відповідно до яких позивач має нести будь-яку відповідальність, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача - 2 на запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо права власності відповідача 1 як боржника на спірне майно є таким, що суперечать матеріалам справи і вимогам законодавства.

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зняття арешту за рішенням суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що право позивача на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю трансформаторної підстанції, розташовану за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Казкова, буд. 45/А-1, щодо розпорядження своїм майном порушується накладанням арешту, і позивач не є боржником у зведеному виконавчому провадженні №57477047, в межах якого накладено арешт, суд дійшов висновку про наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача, яке підлягає захисту.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами, третьою особою під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для накладення арешту на належне позивачеві нерухоме майно у межах зведеного виконавчого провадження №57477047, боржником у якому є не позивач.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи позивачем доведено, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є власником нерухомого майна, на яке згідно з постановою державного виконавця від 31.01.2019 було накладено арешт, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на спірне нерухоме майно, а також зняття арешту, накладеного Лиманським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, постановою про опис та арешт майна боржника від 31.01.2019 у ЗВП №57477047 з цього майна, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", м. Краматорськ, Донецька область, до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Казка Озера", м. Лиман, Донецька область, до відповідача 2 Головного управління держпраці у Донецькій області, м. Покровськ, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна, - задовольнити.

Визнати право власності на нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1 за Акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" (; місцезнаходження: 84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок 8).

Зняти арешт з нежитлової будівлі трансформаторної підстанції загальною площею 49,9 кв.м., розташованої в м. Красний Лиман, Донецька область, вул. Казкова, буд. 45/А-1, накладений Лиманським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в рамках зведеного виконавчого провадження № 57477047.

В судовому засіданні 12.11.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз