Справа № 909/338/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника позивача адвоката Орла С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/338/20 за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради 10 566 421 грн 18 коп. за неналежне виконання грошового зобов`язання.

НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з КП "Водотеплосервіс" 10 566 421 грн 18 коп. за договором купівлі-продажу природного газу від 09 жовтня 2017 р. № 6201/1718-ТЕ-15. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив в повному обсязі отриманий від позивача природний газ на загальну суму 8 261 706 грн 64 коп. У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу також 868 041 грн 50 коп. пені, 424 830 грн 01 коп. три проценти річних та 1 011 843 грн 03 коп. інфляційних втрат.

29 квітня 2020 р., суд відкрив провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження; 01 липня 2020 р., суд призначив підготовче засідання на 23 липня 2020 р.; 23 липня 2020 р. та 12 серпня 2020 р., підготовче засідання у цій справі суд відкладав на 12 серпня 2020 р. та 01 вересня 2020 р. відповідно; 09 вересня 2020 р., у зв`язку з перебуванням 01 вересня 2020 р. судді Ткаченко І. В. у відпустці підготовче засідання суд призначив на 24 вересня 2020 р.; 24 вересня 2020 р., протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначив на 12 листопада 2020 р.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився.

29 квітня 2020 р., суд встановив відповідачу для подання відзиву на позов двадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав копію зазначеної ухвали 14 травня 2020 р.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 р. № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. з 12 березня 2020 р. на усій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 р., Розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України було доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відтак строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву був продовженим в силу прямої норми закону.

Разом з тим, 17 липня 2020 р., набрав чинності Закон України № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби", яким були внесені зміни до ГПК України і, зокрема, п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу викладено в іншій редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Крім того, за змістом п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом

З урахуванням викладеного, продовжений в силу закону строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився 06 серпня 2020 р.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

09 жовтня 2017 р., між НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та КП "Водотеплосервіс" (споживач) був укладений договір постачання природного газу № 6201/1718-ТЕ-15 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згодом сторони Договору вносили до нього ряд змін, підставами яких є додаткова угода № 1 від 15 січня 2018 р. та додаткова угода № 2 від 03 квітня 2018 р.

Згідно з пунктами 1.2 та 3.1 Договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

За змістом п. 5.2 Договору, ціна за 1 000 куб. метрів газу на дату укладення договору становить 4 942 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %, а усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930 грн 40 коп.

В п. 6.1 цього Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом стовідсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2 Договору сторони визначили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних (15,3 % річних з 01 січня 2018 р. згідно з додатковою угодою № 1), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 12.1 Договору (у редакції додаткової угоди № 2), цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. до 31 травня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу, в жовтні-грудні 2017 р. та січні-квітні 2018 р. постачальник поставив споживачеві газ на загальну суму 21 330 195 грн 84 коп., який відповідач в повному обсязі не оплатив і сума основного боргу за поставлений природний газ складає 8 261 706 грн 64 коп.

У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу також 868 041 грн 50 коп. пені, 424 830 грн 01 коп. три проценти річних та 1 011 843 грн 03 коп. інфляційних втрат.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивач поставив відповідачу газ на загальну суму 21 330 195 грн 84 коп., який останній не оплатив в повному обсязі, зокрема, у КП "Водотеплосервіс" наявна заборгованість за укладеним з позивачем Договором у розмірі 8 261 706 грн 64 коп.

Отже, позов НАК "Нафтогаз України" в цій частині слід задовольнити.

У зв`язку із порушенням договірних зобов`язань на підставі п. 8.2 Договору позивач нарахував відповідачу 868 041 грн 50 коп. пені, а також 424 830 грн 01 коп. три проценти річних та 1 011 843 грн 03 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат позивачем проведено арифметично правильно, відтак й позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

з комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Окружна, 8; ідентифікаційний код: 32364207) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) стягнути 8 261 706 (вісім мільйонів двісті шістдесят одну тисячу сімсот шість) грн 64 коп. основного боргу, 868 041 (вісімсот шістдесят вісім тисяч сорок одну) грн 50 коп. пені, 424 830 (чотириста двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять) грн 01 коп. три проценти річних, 1 011 843 (один мільйон одинадцять тисяч вісімсот сорок три) грн 03 коп. інфляційних втрат та 158 496 (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто шість) грн 32 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст складено 18 листопада 2020 р.