ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. Cправа № 902/1255/15 (902/398/20)

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали по справі

за позовом: Приватного підприємства "Нафтотрейдинг", м. Вінниця

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп", м. Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк", м. Київ

про витребування майна

в межах справи № 902/1255/15

за заявою: Приватного підприємства "Нафтотрейдинг", м. Вінниця

про визнання банкрутом

за участю :

від АТ "ОТП Банк" : Довгаль І.О., за довіреністю

арбітражний керуючий (ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг") Цвик А.О., за посвідченням

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1255/15 за заявою Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" про визнання банкрутом.

Провадження у даній справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Зокрема, ухвалою суду від 20.10.2020 року було продовжено строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Цвика А.О. по справі № 902/1255/15 - до 15.12.2020 року; призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2020 року.

22.04.2020 року до суду від ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. надійшла позовна заява б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1255/15(902/398/20), вказаний позов передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 23.04.2020 року призначено підготовче засідання з розгляду вищевказаної позовної заяви в межах справи № 902/1255/15 на 13.05.2020 року та залучено до участі у справі з розгляду відповідної позовної заяви в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк".

Також, ухвалою суду від 05.06.2020 року у справі № 902/1255/15(902/398/20) було задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) ПП "Нафтотрейдинг" Цвика А.О. №02-13/17 від 03.06.2020 року про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Актив Петрол Груп" () майно, а саме:

- нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою: Вінницька обл., Тиврівський район, смт. Тиврів, вул. Злагоди, буд. 30, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45;

- комплекс будівель та споруд автозаправлювальної станції, яка знаходиться за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :02:003:0001, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44-а; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- комплекс будівель та споруд нафтобази, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. №1876; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :01:059:0026, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 1876, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- нежитлове приміщення автозаправочної станції, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Літинський район, вул. Хмельницького Б., буд. №72, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

При цьому, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" від 20.07.2020 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 05.06.2020 року у справі № 902/1255/15 (902/398/20) залишено без змін.

В подальшому, ухвалами суду підготовче засідання з розгляду поданої позовної заяви в межах справи № 902/1255/15, призначалося на іншу дату.

Разом з тим, ухвалою суду від 20.10.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк" про витребування майна по справі № 902/1255/15(902/398/20) у межах справи № 902/1255/15 до судового розгляду по суті на 19.11.2020 року.

На визначену дату в судове засідання з`явилися представник АТ "ОТП Банк" та арбітражний керуючий Цвик А.О..

Крім того, судом встановлено, що 17.11.2020 року на електронну поштову адресу суду від представника ТОВ "Актив Петрол Груп" до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з перебуванням на самоізоляції.

В судовому засіданні, арбітражний керуючий вказав про можливість розгляду справи за наявної явки учасників справи, оскільки Відповідач не був позбавлений можливості направити в судове засідання іншого уповноваженого представника.

Представник третьої особи зазначив про можливість розгляду справи за наявної явки учасників справи, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим та до даного клопотання не додано доказів перебування на лікарняному, чи звернення до медичної установи, чи будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Суд, розглянувши подане клопотання представника Відповідача та заслухавши представників учасників справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що Відповідача повідомлено про дату та час розгляду вищевказаної заяви по суті, суд оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 202 ГПК України для відкладення розгляду справи.

Також, суд звертає увагу на те, що Відповідач вправі був направити у дане судове засідання іншого представника та до вищевказаного клопотання не долучено доказів на підтвердження перебування представника Відповідача на лікарняному та звернення останнього до медичної установи.

Крім того, позовна заява ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) про витребування майна, надійшла до суду 22.04.2020 року, а тому у сторін було достатньо часу для надання усіх наявних доказів на підтвердження своїх доводів або заперечень з моменту призначення першого підготовчого засідання (ухвала суду від 23.04.2020 року по справі №902/1255/15(902/398/20)).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника ТОВ "Актив Петрол Груп" про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду справи по суті, арбітражний керуючий підтримав позовні вимоги у повному обсязі та заперечив щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

Представник третьої особи повністю підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у письмових поясненнях та заперечив щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, оглянувши матеріали поданої позовної заяви, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд встановив наступне.

За змістом позовної заяви, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року по справі № 902/1255/15 вирішено усунути від виконання повноважень ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого ОСОБА_1 та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Цвик А.О. Також ухвалою зобов`язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 у 10-денний строк з дати винесення даної ухвали передати арбітражному керуючому Цвику Андрію Олеговичу усі матеріали по справі № 902/1255/15: матеріальні цінності, бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки, штампи.

Однак, вимоги ухвали суду арбітражний керуючий ОСОБА_1 з невідомих для Позивача причин, на неодноразові звернення не виконав.

Разом з тим, під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень ліквідатором було встановлено, що Північно-західний апеляційний господарський суд 30.10.2018 року задовольнив скаргу АТ "ОТП Банк" та визнав недійсними результати аукціону, зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17.

23.01.2019 року Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовив у задоволенні касаційної скарги ліквідатора ОСОБА_1 та залишив без змін постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року.

01.10.2019 року Господарський суд Вінницької області задовольнив заяву АТ "ОТП Банк" та визнав недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 р., укладений між Приватним підприємством "Нафтотрейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп", посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О..

Предметом даного договору було відчуження комплексу будівель та споруд, земельна ділянка, транспортні засоби, обладнання та устаткування, то розташовані за адресою: м.Вінниця, вул. Пемирівське шосе, 187-6; нежитлове приміщення, автозаправочна станція та обладнання, що розташовані за адресою: Вінницька обл.. Літинський район, смт. Літин, вул. Б. Хмельницького (Радянська), 72; комплекс будівель та споруд автозаправлювальної станції, земельна ділянка та обладнання, що розташовані за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець. вул. Шкільна. 44-а; нежитлові будівлі та споруди автозаправної станції, що розташовані за адресою: Вінницька обл.. Тиврівський район, смт.Тиврів. вул. Матросова, 30.

20.03.2017 року право власності на зазначені вище об`єкти нерухомого майна було зареєстровано на новостворену юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" (), у зв`язку з внесенням ТОВ "Транс Петрол Груп" до статутного капіталу Відповідача.

Наразі вказане майно зареєстроване за набувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" (), що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав № 202034871.

Також, Позивач, посилаючись у позові на правові висновки Верховного Суду, зазначив, що заставне майно, яке належало ПП "Нафтотрейдинг" та було реалізоване у ліквідаційній процедурі, вибуло з його власності примусово, тобто без його волі на те, а тому може бути витребуване у ТОВ "Актив Петрол Груп".

При цьому, з огляду на визнання недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 р., ТОВ "Транс Петрол Груп", на переконання Позивача, не мало право відчужувати шляхом передачі у статутний капітал ТОВ "Актив Петрол Груп" майно, що є предметом даного позову.

Водночас, в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року по справі № 902/1255/15 судом встановлено наступне: "Окрім того, як вказувалося вище, ліквідатором боржника ОСОБА_1 було продано ТОВ "Транс Петрол Груп" за договором купівлі-продажу від 02.03.2017 року майно ПП "Нафтотрейдинг".

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприсмців та громадських формувань станом на 26.09.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є засновниками ТОВ "Комерційна група "Авалон".

Поряд з цим, головою комісії з припинення (ліквідатором) ТОВ "Транс Петрол Груп" є Федоркін Андрій Володимирович, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприсмців та громадських формувань станом на 21.12.2017 року.

На переконання суду, наведені обставини свідчать про заінтересованість ТОВ "Транс Петрол Груп" відносно ліквідатора боржника щодо купівлі майна ПП "Нафтотрейдинг".

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про передачу ліквідатором боржника на зберігання майна ПП "Нафтотрейдинг" та його продаж особам, які є заінтересованими особами відносно боржника та ліквідатора, що також вказує на неналежне виконання ліквідатором ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків."

Отже, ТОВ "Транс Петрол Груп" будучи заінтересованою особою відносно ПП "Нафтотрейдинг" та ліквідатора ОСОБА_1, знало про незаконність отримання майна банкрута. При цьому, ТОВ "Актив Петрол Груп", набуваючи у власність дане майно від єдиного засновника ТОВ "Транс Петрол Груп", також знало про це.

При таких обставинах, набуття майна ТОВ "Актив Петрол Груп", на думку Позивача, не може вважатись добросовісним.

Враховуючи викладене, Позивач просить суд витребувати з власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" у власність Приватного підприємства "Нафтотрейдинг", зазначене у позові нерухоме майно.

Відповідно до відзиву ТОВ "Актив Петрол Груп" на позовну заяву (поданий до суду 22.06.2020 року), викладені такі заперечення.

Як зазначено в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року у даній справі "право ТОВ "Транс Петров Груп" придбати майно за 2000000,00 грн та право ліквідатора ОСОБА_1 відчужити майно за 2 000 000,00 грн саме ТОВ "Транс Петрол Груп" виникли виключно у зв`язку з участю останнього в аукціоні від 23.01.2017 р. та оголошення на ньому цінової пропозиції у розмірі 2 000 000,00 грн.

У випадку не проведення аукціону від 23.01.2017 р. або не участі в ньому ТОВ "Транс Петрол Груп", або не заявлення ним своєї цінової пропозиції, ліквідатор не мав би права відчужити майно банкрута ТОВ "Транс Петрол Груп".

А тому, колегія суддів вважає, то договір купівлі-продажу від 02.03.2017 р., укладений з ТОВ "Транс Петрол Груп", є прямим та безпосереднім результатом аукціону від 23.01.2017 р.".

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 01.10.2019 р. у справі, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 р..

Крім того, із змісту постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року у даній справі випливає, що результати аукціону визнані недійсним внаслідок порушень, допущених організатором аукціону - Товарною біржею "Подільський контракт".

При цьому, жодним судовим рішенням не встановлено порушень вимог законодавства з боку ліквідатора ПП ''Нафтотрейдинг" ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу, навпаки - не заперечується його волевиявлення на вчинення правочину.

Договір купівлі-продажу був визнаний недійсним як наслідок визнання недійсними результатів аукціону, що не свідчить про втрату, викрадення або вибуття майна поза волею власника.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу від 02.03.2017 р. був укладений з боку продавця повноважною особою ліквідатором ОСОБА_1, на переконання Відповідача, майно вибуло із власності ПП "Нафтотрейдинг" за його волевиявленням, а тому підстави для витребування майна, визначені ст. 388 ЦК України, відсутні.

Крім того, за своєю правовою природою внесення засновником майна до статутного капіталу створюваної ним юридичної особи є правочином, наслідком якого є набуття засновником замість майна (грошей тощо) корпоративних прав, які є майновими правами.

Отже, формування статутного фонду є оплатним правочином.

Також, на думку Відповідача, до спірних правовідносин підлягають застосуванню наслідки пропуску позовної давності.

Так, договір купівлі-продажу від 02.07.2017 р. був укладений з боку продавця ПП "Нафтотрейдинг" в особі ліквідатора ОСОБА_1, який за своїм правовим статусом прирівнюється до службової особи підприємства - боржника, а відтак є його представником, тобто уповноваженою особою.

Таким чином, ПП "Нафтотрейдинг" як особа, яка вважає себе власником спірного майна, було повністю поінформовано про проведення торгів і укладення договору купівлі-продажу здійснено за його волевиявленням.

За таких обставин, у даних правовідносинах перебіг строку позовної давності розпочався саме з 02.03.2017 р. та збіг 02.03.2020 р.

Оскільки, позовну заяву подано 22.04.2020 р., то на думку Відповідача, строк позовної давності пропущений, про застосування якого заявляє ТОВ "Актив Петрол Груп".

З огляду на вказане, Відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг'' Цвика А.O. про витребування майна.

За змістом уточнення ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг'' Цвика А.O. б/н від 19.06.2020 року до позовної заяви, 20.05.2020 року Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу по справі № 902/1255/15 про банкрутство ПП "Нафтотрейдинг", якою відмовив у задоволенні заяви представника АТ ОТП Банк" Вих. № В00-12-4-10/234 від 15.10.2019 р. про витребування майна.

Поряд з цим, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Актив Петрол Груп" є недобросовісним набувачем майна ПП "Нафтотрейдинг", а обставини справи свідчать про заінтересованість ПП "Нафтотрейдинг", ТОВ "Транс Петрол Груп" та ТОВ "Актив Петрол Груп" один щодо одного.

Зокрема, суд вказав: "що ТОВ "Актив Петрол Груп" є недобросовісним набувачем майна ПП "Нафтотрейдинг", оскільки ТОВ "Актив Петрол Груп" є заінтересованою особою щодо Банкрута та первісного покупця нерухомою майна - ТОВ "Транс Петрол Груп". Оскільки, як встановлено, директор та один з учасників ТОВ "Актив Петрол Груп" ОСОБА_3 , до 26.02.2014 року входив до органів управління ПП "Нафтотрейдинг", займав посаду заступника директора Банкрута.

Крім того, доказом недобросовісності ТОВ "Актив Петрол Груп" є та обставина, що попередній ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_1 був заінтересованою особою щодо ТОВ "Транс Петрол Груп" (єдиний засновник ТОВ "Актив Петрол Груп"), що було встановлено в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року по справі № 902 1255/15.

Також, судом встановлено, що ТОВ "Транс Петрол Груп" прийняло рішення про заснування ТОВ "Актив Петрол Груп", передання йому у власність нерухомого майна, що є предметом витребування та призначення його директором - ОСОБА_3 , а тому факт набуття ТОВ "Актив Петрол Груп" майнових активів, належних ПП "Нафтотрейдинг" залежав виключно від рішення ТОВ "Транс Петрол Груп" в особі його органів у правління.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно відомостей, викладених у клопотанні представника заявника № В00-12-4-10/148 від 18.05.2020 року, єдиний засновник ТОВ "Транс Петрол Груп" - Дегтярева Л.В. (згідно наявного в матеріалах справи витягу з ЄДРФОПГО) з 14.08.2015 року одружена з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який, в свою чергу, є сином співзасновника ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 08.05.2020 року та витягом з Державного реєстру актів цивільною стану громадян про шлюб № 5 віл 15.05.2020 року.

Відповідні обставини на переконання суду свідчать про заінтересованість ПП "Нафтотрейдинг", ТОВ "Транс Петрол Груп" та ТОВ "Актив Петрол Груп" один щодо одного".

Враховуючи викладене вище, ліквідатор Боржника, уточнює раніше подану позовну заяву, розширивши обґрунтування недобросовісності набувача ТОВ "Актив Петрол Груп" обставинами, що встановлені в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 20.05.2020 року.

Також, згідно заяви ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг'' Цвика А.O. б/н від 19.10.2020 року, 28.02.2020 року ліквідатором Цвик А.О. від імені ПП "Нафтотрейдинг" подано до господарського суду позовну заяву про витребування з власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" у власність Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" нерухомого майна.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року дану позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з несплатою судового збору.

13.03.2020 року до Господарського суду Вінницької області подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів на його оплату.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а позовну заяву ПП "Нафтотрейдинг" повернуто заявнику.

Таким чином, ліквідатором подано позовну заяву за 4 дні до закінчення строку позовної давності.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами та доповненнями), з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" було продовжено строк дії карантину до 31 липня 2020 року.

02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 19)" (далі Закон № 540-ІХ), де розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № № 40-44, ст.356) доповнено пунктами 12-14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

За цих обставин, ліквідатор вказує, що позовну давність не пропущено, оскільки : позовну заяву подано за 4 дні до закінчення перебігу позовної давності; до суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке було відхилене 20.03.2020 року, тобто після запровадження карантину, який з дня його введення - 12.03.2020 року автоматично продовжив усі процесуальні строки; відповідно до усталеної практики Верховного суду, якщо суд повернув позовну заяву, подання позову не зупиняє перебігу строку позовної давності, однак у цьому випадку даний строк був продовжений в силу запровадження карантину.

Крім того, в період плину строку позовної давності з 02.03.2017 року по 17.10.2019 року ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_1 не вчинив жодних дій щодо повернення незаконно відчуженого майна з власності банкрута. Строк бездіяльності щодо подання позову склав 2 роки 7 місяців та 15 днів.

При цьому, 18.10.2020 року ухвалою Господарського суду Вінницької області було задоволено заяву AT "ОТП Банк" № В00-12-4-10/235 від 15.10.2019 року про вжиття заходів забезпечення та накладено арешт на належне ТОВ "Актив Петрол Груп" майно.

Не погодившись з даною ухвалою ТОВ "Актив Петрол Груп" та ОСОБА_1 подано апеляційні скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з апеляційним розглядом зазначених вище скарг, справа у суді першої інстанції не слухалась. Матеріали справи повернулись до Господарського суду Вінницької області лише 03.03.2020 року, що підтверджується ухвалою суду від 10.03.2020 року.

Отже, з моменту призначення ліквідатором Цвика А.О. 17.10.2019 року до 03.03.2020 року (після закінчення строку позовної давності) розгляд справи не здійснювався, та були відсутні у суді матеріали справи. Дана обставина, на думку Позивача безпосередньо впливає на можливість підготовки та подання позовної заяви про витребування майна.

Більше того, у ліквідатора Цвик А.О. у зв`язку з ухиленням від передання попереднім ліквідатором ОСОБА_1 документів по даній справі до 02.03.2020 року не було жодного документу, на підставі якого можна було б сформувати обґрунтовану юридичну позицію для подання позову про витребування майна.

Разом з тим, документи та печатка попереднім ліквідатором були передані лише 02 вересня 2020 року.

У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про рахунки банкрута, а також відсутності можливості доступу до рахунків (через неможливість змінити розпорядника рахунку), кошти для сплати судового збору у ПП "Нафтотрейдинг" були відсутні. У зв`язку з чим і ставилось питання про відстрочення сплати судового збору.

Оскільки, суд відмовив у відстроченні сплати судового збору та повернув позовну заяву подану у строк, ліквідатор, як тільки відшукав кошти, одразу сплатив судовий збір належними йому грошима. Здійснити сплату раніше у ліквідатора не було можливості по причині відсутності вільних коштів.

Крім того, ліквідатор Цвик А.О., з метою уникнення розповсюдження коронавірусної інфекції майже місяць разом з дітьми та дружиною перебував вдома на дистанційній формі роботи, що також унеможливило подання позову вчасно.

Враховуючи викладене, ліквідатор боржника просить суд у поданій заяві визнати причини пропущення позовної давності поважними та позовну заяву ПП "Нафтотрейдинг" до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до письмового пояснення АТ "ОТП Банк" № В00-12-4-10/281 від 19.10.2020 року, повідомлено наступне.

ПП "Нафтотрейдинг" звернулося з позовними вимогами до ТОВ "Актив Петрол Груп", як до особи, яка порушила право власності банкрута на предмети забезпечення.

Натомість, ТОВ "Актив Петрол Груп" набуло у власність предмети забезпечення 20 березня 2017 року. Тому, твердження Відповідача про те, що строк позовної давності має обраховуватися з 02 березня 2017 року є хибним. Оскільки, у Позивача виникло право на пред`явлення позовних вимог до ТОВ "Актив Петрол Груп" щонайменше з моменту, коли Відповідач порушив права Банкрута, а саме набув у власність предмети забезпечення, що відбулось 20 березня 2017 року, при умові, що банкрут довідався про це в той самий день.

До цієї дати ПП "Нафтотрейдинг" не мало правових підстав для звернення з позовними вимогами до ТОВ "Актив Петрол Груп", яке власне було створене вже після 02.03.2017 р., а саме: 09.03.2017 р. Відповідно, найменший з можливих строків позовної давності щодо вимог Банкрута до Відповідача про витребування майна обліковувався з 20 березня 2017 року та закінчувався 20 березня 2020 року.

В той же час, відповідно до приписів п. 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, які є чинними, а отже загальнообов`язковими, з 12 березня 2020 року строки позовної давності були продовжені до закінчення введеного карантину. Тому, на переконання АТ "ОТП Банк", повторне звернення ліквідатора Цвика О.В. з позовною заявою про витребування майна у квітні 2020 року було здійснено без порушень існуючих строків позовної давності.

Натомість, якщо суд дійде до висновків про те, що строк позовної давності щодо вимог ПП "Нафтотрейдинг" до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна збіг 02 березня 2020 року, AT "ОТП Банк" впевнене у поважності причин його пропущення та необхідності захисту порушеного права Банкрута згідно з приписами ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Адже, враховуючи, що з 12 березня 2020 року строки позовної давності є продовженими до закінчення введеного на території України карантину, ліквідатором Цвиком О.В. було пропущено лише 10 (десять) днів з загального строку у 1095 днів. При цьому, обставини справи переконливо свідчать про те, що цей строк був не дотриманий з об`єктивних причини, які не залежали від волі ліквідатора Цвика А.О., а саме:

1) Вперше арбітражний керуючий Цвик А.О. звернувся до суду з позовною заявою про витребування майна до 02 березня 2020 року, а саме: 28 лютого 2020 року. Разом з заявою про витребування майна ним було подане клопотання про відстрочення оплати судового збору, який він не сплатив. З цієї дати і до щонайменше 23 березня 2020 року йому не відомо було чи прийнята його заява до розгляду та чи задоволено судом клопотання про відстрочення сплати судового збору, чи ні. Відтак, вирішити питання про необхідність повторного звернення з заявою про витребування майна не можливо було не дочекавшись рішення суду щодо первісної заяви;

2) Арбітражний керуючий Цвик А.О. був позбавлений можливості належним чином приступити до виконання обов`язків ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" та здійснити оплату судового збору за подання заяви про витребування майна, оскільки колишній ліквідатор ОСОБА_1, в супереч вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року, не передав йому матеріали справи. Внаслідок чого арбітражний керуючий Цвик А.О. своєчасно не отримав ні доступу до банківських рахунків Банкрута, ні належної інформації щодо необхідності заявления вимог до третіх осіб про витребування майна ПП "Нафтотрейдинг";

3) У період виконання обов`язків ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_1, заявления вимоги про витребування не можливо було. Оскільки, як вже було встановлено ОСОБА_1 діяв не в інтересах ліквідаційної процедури, а в інтересах заінтересованих осіб: ТОВ "Бест Ойл Трейд, ТОВ "Транс Петрол Груп" та власне ТОВ "Актив Петрол Груп". У зв`язку з чим, він незаконно передав у користування предмети забезпечення ТОВ "Бест Ойл Трейд", а згодом незаконно відчужив ТОВ "Транс Петрол Груп", яке внесло їх до уставного фонду ТОВ "Актив Петрол Груп".

Тому, враховуючи вищенаведене, а також те, що ліквідаційна процедура ПП "Нафтотрейдинг" була умисно використана заінтересованими особами: ліквідатором ОСОБА_1, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ТОВ "Бест Ойл Трейд", ТОВ "Транс Петрол Груп" та ТОВ "Актив Петрол Груп" для незаконного заволодіння предметами забезпечення, на думку третьої особи, можливе незначне порушення ліквідатором Цвиком О.А. строку позовної давності було здійснено з об`єктивних причин.

Крім того, у письмових поясненнях вказується, що судова практика містить суперечливі висновки щодо порядку обрахунку позовної давності у справах про банкрутство та щодо віндикаційних вимог.

За наведених вище обставин, третя особа просить суд задоволити позовну заяву ліквідатора боржника про витребування майна.

Також, у клопотанні AT "ОТП Банк" № В00-12-4-10/282 від 20.10.2020 року, третя особа просить суд долучити в якості доказів до матеріалів справи копію адвокатського запиту вих. № В00-12-4-10/76 від 23.03.2020 р. та копію листа вих. № 0200-0602-8/14967 від 07.04.2020 р.

Вказані документи встановлюють, що Марущак Марина Валеріївна, представник ТОВ "НК Фаворит Ойл", яка на аукціоні від 23.01.2017 р. особисто оголошувала цінову пропозицію від імені ТОВ "НК Фаворит Ойл" у розмірі 40 000 000,00 грн, з жовтня 2015 року офіційно працевлаштована у ТОВ "Бест Ойл Трейд" та, відповідно, перебуває у підпорядкуванні його єдиного засновника ОСОБА_5 та керівника ОСОБА_3 , який одночасно є й співзасновником та керівником ТОВ "Актив Петрол Груп".

Вказані обставини, на переконання третьої особи, поряд з фактами вже встановленими рішеннями судів, очевидно свідчать про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та іншими особами умисно було порушено справу про банкрутство ПП "Нафтотрейдинг" та призначено його ліквідатором ОСОБА_1 з метою заволодіння предметами забезпечення.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, подана заява мотивована тим, що згідно судових рішень у даній справі були визнанні недійсними результатів аукціону від 23.01.2017 р., що зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17 та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 р., за яким ПП "Нафтотрейдинг" відчужено ТОВ "Транс Петрол Груп" нерухоме майно та в подальшому передано останнім у статутний капітал ТОВ "Актив Петрол Груп". Також, ухвалами суду у цій справи були встановлені обставини про заінтересованість ТОВ "Транс Петрол Груп" відносно ліквідатора боржника ОСОБА_1 щодо купівлі майна ПП "Нафтотрейдинг" та про те, що ТОВ "Актив Петрол Груп" є недобросовісним набувачем майна ПП "Нафтотрейдинг", оскільки ТОВ "Актив Петрол Груп" є заінтересованою особою щодо Банкрута та первісного покупця нерухомого майна - ТОВ "Транс Петрол Груп".

За цих обставин, Позивач просить суд витребувати з власності Відповідача у власність ПП "Нафтотрейдинг", зазначене у позові нерухоме майно, яке було відчужено за визнаним у судовому порядку недійсним правочином.

Приписами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 року (залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 23.01.2019 року) були визнані недійсними результати торгів від 23.01.2017 року, що зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17 з продажу майна Приватного підприємства "Нафтотрейдинг", проведеного Товарною біржею "Подільський контракт".

Також, ухвалою суду від 01.10.2019 року у справі № 902/1255/15 визнано недійсним договір купівлі-продажу майна № 480 від 02.03.2017 р., укладений між Приватним підприємством "Нафтотрейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп", посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. щодо продажу майна, яке реалізовувалось на аукціоні від 23.01.2017 року.

При цьому, матеріалами справи № 902/1255/15 підтверджені обставини щодо передачі ТОВ "Транс Петрол Груп" у статутний капітал ТОВ "Актив Петрол Груп" майна, яке є предметом договору купівлі-продажу майна № 480 від 02.03.2017 року.

Окрім того, ухвалою суду від 20.05.2020 року у справі № 902/1255/15 (залишена без без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 року) відмовлено у задоволенні заяви представника АТ "ОТП Банк" № В00-12-4-10/234 від 15.10.2019 року (вх. № 02.1-36/640/19) про витребування майна у справі № 902/1255/15, повністю.

Поряд з цим, у вказаній ухвалі від 20.05.2020 року, суд дійшов висновку, що ТОВ "Актив Петрол Груп" є недобросовісним набувачем майна ПП "Нафтотрейдинг", оскільки ТОВ "Актив Петрол Груп" є заінтересованою особою щодо Банкрута та первісного покупця нерухомого майна - ТОВ "Транс Петрол Груп", яке набуло відповідне майно за договором купівлі-продажу майна № 480 від 02.03.2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, встановлені вказаними вище судовими рішеннями у справі № 902/1255/15 обставини щодо недійсності аукціону та укладеного за його наслідками договору купівлі-продажу майна ПП "Нафтотрейдинг", а також обставини стосовно недобросовісності набувача майна Боржника і заінтересованості осіб, є преюдиціальними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України під час розгляду позовної заяви ліквідатора у цій справі.

Таким чином, на переконання суду, встановлення зазначених вище фактів є достатніми для того, щоб у ПП "Нафтотрейдинг", виникли правові підстави для витребування спірного нерухомого майна в порядку статті 388 ЦК України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку щодо наявності порушених прав Боржника та правових підстав для звернення ліквідатора боржника до суду із позовною заявою по справі № 902/1255/15(902/398/20) про витребування майна.

Разом з тим, судом встановлено, що у поданому відзиві на позов, Відповідач просить про застосування позовної давності до поданого позову в порядку статті 267 ЦК України.

В свою чергу, як вказувалося вище, ліквідатор боржника згідно заяви б/н від 19.10.2020 року просить суд визнати причини пропуску позовної давності поважними.

Слід зазначити, що законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. Таке розуміння реалізації звернення до суду з заявою про сплив строку позовної давності є усталеним у судовій практиці та підтверджується висновками, що містяться в постанові Верховного Суду від 16.08.2017, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2019, від 20.09.2019 у справі № 904/4342/18, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 303/238/16-ц, від 20.11.2019 у справі № 360/1415/15-ц.

Застосування позовної давності (в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.03.2020 року року по справі № 10/5026/995/2012, в разі пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів Боржника.

В основу конструкції частини першої статті 261 ЦК України покладено принцип єдності (одинності) суб`єкта, чиї права порушено, тобто носія права, а не іншої особи, у тому числі якій за законом надано повноваження із захисту цього права (у справах про банкрутство цією особою є арбітражний керуючий).

А тому, Суд дійшов висновку, що у разі пред`явлення позову у межах справи про банкрутство як особою, право якої порушене (боржником), так і в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою (арбітражним керуючим) перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила; оскільки в протилежному випадку має місце безпідставне наділення арбітражного керуючого як особи, що у справі про банкрутство діє від імені боржника, особливим статусом з наданням тим самим боржнику як носію права у спорі не передбаченої нормами закону переваги перед іншими учасниками цього спору у захисті своїх прав та інтересів, зокрема, обмежує протилежну сторону спору у захисті своїх прав та інтересів щодо предмета спору, і, відповідно, ставить її у нерівне становище перед суб`єктом звернення - боржником/арбітражним керуючим.

Дійшовши цього висновку та враховуючи, що ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником), при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство, так і дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності.

У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме Боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись Боржник в особі уповноваженого органу.

Тому, визначення початку перебігу строку позовної давності з дня, коли саме арбітражний керуючий у справі про банкрутство дізнався про оспорюваний правочин, не відповідає наведеним правилам застосування норми матеріального права.

Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Отже, для юридичної особи як сторони правочину (договору тощо) днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права за цим правочином.

Водночас, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але, враховуючи право позивача згідно за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.04.2020 року у справі № 10/Б-743, для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 33 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) та статтею 74 цього Кодексу (у редакції, чинній з 15.12.2017), про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16).

Отже, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3234/16.

Отже, початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу, а не з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно.

Саме ця остання правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16 має враховуватись судами під час вирішення тотожних спорів, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17.

Також, Суд зазначає, що оскільки право власності боржника на спірне майно було порушено в момент його вибуття з власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли юридична особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з власності оспорюваного майна у володіння іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/18 зроблено висновок про застосування норми права, згідно якого за наявності правових підстав для витребування майна від добросовісного набувача відповідно до статей 387, 388 ЦК України мають застосовуватися положення статті 267 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Стаття 253 ЦК України визначає, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В силу ч. 1 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

За змістом ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Приписи ст. 260 ЦК України передбачають, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.09.2019 року по справі № Б-39/64-10, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону)), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що початок перебігу позовної давності, розпочався з моменту проведення аукціону та укладення спірних правочинів та сплив, відповідно через три роки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2019 року року по справі № Б15/365-08 зазначено, оскільки дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи, то для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 13.01.2016 у справі № 922/5094/14, згідно якої висновок про те, що початок перебігу строку позовної давності є днем, коли саме арбітражний керуючий у справі про банкрутство дізнався про оспорювані правочини, є помилковим.

Як вказувалося вище та встановлено судом, ухвалою суду від 01.10.2019 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О..

Вказаною ухвалою встановлено, що 02.03.2017 року ліквідатором ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу майна ПП "Нафтотрейдинг", яке реалізовувалось на аукціоні від 23.01.2017 року з іншим учасником аукціону - ТОВ "Транс Петрол Груп" за запропонованою ним на аукціоні ціною у розмірі 2 000 000,00 грн.

Згідно п. 1 цього договору, Продавець продав, а Покупець купив, належний продавцю на праві власності майно банкрута ПП "Нафтотрейдинг", що виставляється для продажу у вигляді цілісного майнового комплексу Лот 1, згідно протоколу № 003/17 проведення аукціону від 23.01.2017 року, на участь в якому був зареєстрований Покупець, до складу якого, в тому числі, входять об`єкти нерухомого майна.

Підставами позовної заяви, Позивач, зокрема, вказав витребування майна, яке було предметом договору купівлі-продажу № 480 від 02.03.2017 року, укладеного між Боржником та ТОВ "Транс Петрол Груп" та переданого останнім у статутний капітал Відповідача, за яким відповідне майно наразі зареєстровано на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи, наведені вище правові висновки Верховного Суду та норми ЦК України, Боржник - ПП "Нафтотрейдинг" в особі уповноваженого органу знав про укладення відповідного договору купівлі-продажу з моменту його укладення.

Таким чином, строк позовної давності на протязі якого ПП "Нафтотрейдинг" в особі ліквідатора Боржника міг звернутися до суду із позовними вимогами про витребування майна, відчуженого за визнаним судом недійсним договором, розпочав свій перебіг з дня вчинення (укладення) такого правочину, а саме 02.03.2017 року та закінчився 02.03.2020 року.

Разом з тим, судом встановлено, що ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг" Цвик А.О. звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою про витребування майна 22.04.2020 року, тобто після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2020 року року по справі №14/325"б", суд має право надати особі (визнати право на) судовий захист порушеного права за сукупності умов:

- особа (позивач) наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надасть суду докази, що підтверджують існування цих обставин (стаття 74 ГПК України);

- суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права.

За відсутності будь-якої з наведених умов, суд не має права визнавати існування поважних причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, надавати у зв`язку з цим особі (позивачу) судовий захист порушеного права та задовольняти відповідні вимоги (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 910/9158/16).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №706/1272/14-ц викладено правовий висновок про те, що питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не встановлює, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропуску позовної давності поважними. Як правило, це відбувається за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.04.2020 року у справі № 10/Б-743, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 911/3677/17.

Поважними причинами пропуску позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Якщо суд дійде висновку про те, що позовна давність пропущена з поважної причини, то у своєму рішенні наводить відповідні мотиви на підтвердження цих висновків (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 752/4422/17).

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (правові позиції викладені у постановах Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 7106/1272/14-ц, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 та від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Надаючи оцінку, наведеним у заяві ліквідатора боржника б/н від 19.10.2020 року причинам поважності пропуску позовної давності, суд звертає увагу на таке.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі № 922/1467/19, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

Виходячи з аналізу наведених норм, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що подання позову з недодержанням правил підвідомчості/підсудності (навіть у разі наступного закриття провадження у справі, а не відмови в позові або повернення позову), не перериває перебігу позовної давності (тотожні висновки викладені у постановах Верховного суду від 07.09.2020 року у справі №904/1080/19, від 09.04.2020 року у справі № 10/Б-743).

Судом встановлено, що 28.02.2020 року до суду від ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. надійшла позовна заява б/н від 28.02.2020 року (вх.№ 02.1-36/142/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна у власність банкрута.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року вказану вище позовну заяву було залишено без руху та встановлено ПП "Нафтотрейдинг" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі (4 204,00 грн).

Разом з тим, ухвалою суду від 20.03.2020 року позовну заяву ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. б/н від 28.02.2020 року (вх. № 02.1-36/142/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна у власність банкрута у справі № 902/1255/15 повернуто Позивачу, в зв`язку із відмовою в задоволенні клопотання Позивача б/н від 12.03.2020 року про відстрочення сплати судового збору та не усуненням Позивачем недоліків відповідної позовної заяви.

Отже, ліквідатор боржника звернувся із першим позовом про витребування майна 28.02.2020 року, тобто за два дні до закінчення строку позовної давності у цій справі, однак даний позов не було прийнято до розгляду та повернуто Позивачу, внаслідок чого строк позовної давності за заявленими у цій справі позовними вимогами не було перервано згідно наведених вище правових висновків Верховного суду.

В подальшому, як вказувалося вище, ліквідатор боржника Цвик А.О., 22.04.2020 року звернувся до суду із тотожною позовною заявою б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) про витребування майна, яку було прийнято до розгляду у межах справи №902/1255/15.

Слід зазначити, що Позивачем при зверненні до суду із першим позовом б/н від 28.02.2020 року (вх. № 02.1-36/142/20), у відповідній позовній заяві не ставилось питання про відстрочення сплати судового збору та не вказувались обставини, які утруднювали його сплату.

Водночас, Позивач звернувся до суду 13.03.2020 року із клопотанням б/н від 12.03.2020 року про відстрочення сплати судового збору за подання позову б/н від 28.02.2020 року (вх. № 02.1-36/142/20), після спливу строку позовної давності за вищевказаними позовними вимогами, яке було відхилено ухвалою суду від 20.03.2020 року у справі № 902/1255/15.

Поряд з цим, вищевказане клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивовано тим, що ухвалою суду від 17.10.2019 року усунуто від виконання повноважень ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого ОСОБА_1 та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Цвика А.О.. Також ухвалою зобов`язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 у 10-денний строк з дати винесення даної ухвали передати арбітражному керуючому Цвику А.О. усі матеріали по справі № 902/1255/15, матеріальні цінності, бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки, штампи.

Однак, арбітражний керуючий ОСОБА_1 на неодноразові звернення арбітражного керуючого Цвика А.О. не виконав вимоги ухвали суду, з невідомих причин.

Таким чином, у ліквідатора Цвика А.О. наразі відсутні будь-які документи, що стосуються процедури банкрутства ПП "Нафтотрейдинг". Також відсутня печатка, інформація про наявність ліквідаційного рахунку та коштів на ньому.

Разом з тим, ліквідатором було встановлено факт незаконного вибуття майна банкрута з ліквідаційної маси, яке підлягає поверненню шляхом його витребування з чужого володіння, про що було подано відповідний позов.

Судом встановлено, що на виконання ухвали суду від 17.10.2019 року у справі №902/1255/15, між арбітражним керуючим Цвиком А.О. та ОСОБА_1 було підписано акт приймання-передачі від 02.09.2020 року (наявний в матеріалах справи) стосовно передачі круглої печатки ПП "Нафтотрейдинг" та усіх матеріалів і документів по вказаній справі.

Отже, станом на момент звернення ліквідатора боржника Цвика А.О. до суду із зазначеними вище позовними заяви, обставини щодо передачі попереднім ліквідатором документації та печатки ПП "Нафтотрейдинг" були незмінними і не перешкодали Позивачу двічі звернутися до суду із позовами про витребування майна.

Принагідно, суд звертає увагу на твердження ліквідатора боржника про те, що у зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про рахунки банкрута, а також відсутності можливості доступу до рахунків (через неможливість змінити розпорядника рахунку), кошти для сплати судового збору у ПП "Нафтотрейдинг" були відсутні, в зв`язку з чим, ставилось питання про відстрочення сплати судового збору та судовий збір був сплачений за подання позову належними ліквідатору грошима, як тільки останні були відшукані.

Однак, ліквідатором боржника не надано суду доказів на підтвердження обставин відсутності коштів для сплати судового збору на момент звернення до суду із першим позовом та щодо появи таких коштів лише при повторному зверненні до суду із позовною заявою б/н від 21.04.2020 року.

Також, слід зазначити, що згідно матеріалів справи № 902/1255/15, супровідним листом № 902/1255/15/1495/19 від 04.11.2019 року, матеріали вказаної справи були направлені до Північно-західного апеляційного господарського суду разом із апеляційною скаргою № б/н від 29.10.2019 року ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року та повернулись до суду 03.03.2020 року.

Отже, з моменту призначення ухвалою суду від 17.10.2019 року у справі №902/1255/15 ліквідатором боржника арбітражного керуючого Цвика А.О. до моменту направлення вказаної справи до суду апеляційної інстанції (04.11.2019 року), останній мав можливість ознайомитися із матеріалами цієї справи у Господарському суді Вінницької області та підготувати позовну заяву про витребування майна у межах визначеного вище строку позовної давності.

При цьому, арбітражний керуючий Цвик А.О. згідно ст. 42 ГПК України, вправі був ознайомитися із матеріалами справи № 902/1255/15 у суді апеляційної інстанції, не очікуючи її повернення до Господарського суду Вінницької області.

За цих обставин, судом критично оцінюється твердження ліквідатора боржника, що відсутність у суді матеріалів справи безпосередньо впливало на можливість підготовки та подання позовної заяви про витребування майна.

Крім того, на момент призначення арбітражного керуючого Цвика А.О., ліквідатором ПП "Нафтотрейдинг", в матеріалах справи № 902/1255/15, були наявні судові рішення, якими були визнанні недійсними результати аукціону від 23.01.2017 р., що зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17 та визнано недійсним договір купівлі-продажу №480 від 02.03.2017 року, на підставі яких можливо було сформувати підстави для подання позову про витребування майна.

Окрім того, посилання ліквідатора боржника на Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами та доповненнями), якою з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин та Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 19)", є необґрунтованим, оскільки відповідні законодавчі акти та карантинні заходи були прийняті і встановлені вже після спливу строку позовної давності (02.03.2020 р.) за заявленими у цій справі позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ліквідатором ПП "Нафтотрейдинг" Цвиком А.О., не доведено та не надано суду належних письмових доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду із позовною заявою б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп" про витребування майна.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ліквідатор боржника, звернувся до господарського суду 22.04.2020 року із позовом про витребування майна із пропуском позовної давності за відповідними позовними вимогами, а тому наявні підстави для застосування спливу позовної давності, про що заявлено Відповідачем.

В силу ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк" про витребування майна по справі №902/1255/15(902/398/20) у межах справи № 902/1255/15, в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 204,00 грн, підлягають віднесенню на Позивача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити в задоволенні позовної заяви ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого Цвика А.О. б/н від 21.04.2020 року (вх. № 01-36/275/20) до ТОВ "Актив Петрол Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк" про витребування майна по справі №902/1255/15 (902/398/20) у межах справи № 902/1255/15, повністю.

2. Копію рішення надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку на наступні електронні поштові адреси : АТ "ОТП Банк" - , ; арбітражному керуючому Цвику А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 17.5 Перехідних положень ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 26 листопада 2020 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Актив Петрол Груп", вул. Немирівське шосе, 187 Б, м. Вінниця, 21034.