ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 справа № 914/1930/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Комунального підприємства Стрийводоканал, м. Стрий, Львівська область

про: стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 72 164,27 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кухар Н.В. адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000461, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1032283 від 05.08.2020 р.

від відповідача: Пристаюк М.Б. представник згідно повноважень, які містяться в матеріалах справи

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного акціонерного товариства Львівобленерго до відповідача: Комунального підприємства Стрийводоканал про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 72 164,27 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/1930/20. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 16.09.2020 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.09.2020 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 30.09.2020 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2020 р. судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 914/1930/20 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.10.2020 р.

Ухвалою викликом Господарського суду Львівської області від 28.10.2020 р. розгляд справи по суті призначено на 04.11.2020 р.

Ухвалою викликом Господарського суду Львівської області від 04.11.2020 р. розгляд справи по суті призначено на 16.11.2020 р.

Рух справи та причини відкладення її розгляду відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

16.11.2020 р. представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті з`явився, просив суд позовні вимоги задоволити повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях, наданих у судових засіданнях. Судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогоу в розмірі 8 000,00 грн. просить покласти на відповідача.

16.11.2020 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у поясненнях, наданих у судовому засіданні, просив суд відмовити в позові.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що подані у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір і здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 914/1930/20.

В судовому засіданні 16.11.2020 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Правова позиція позивача.

12 серпня 2019 року при перевірці на об`єкті відповідача за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Дрогобицька, мікрорайон «Дуброва», представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), про що на місці складено акт про порушення № 032381 від 12.08.2019 р. Актом зафіксоване порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку (п.8.4.2, п. 1.2.1., п.2.3.3, п.7.6, п.8.2.4, п. 8.2.5, п. 5.5.5 ПРРЕЕ). Підключення каналізаційно - насосної станції проведено без договору, лічильник та кола обліку не опломбовані оператором системи. Акт складений за участю представника споживача - в.о. головного енергетика КП «Стрийводоканал» Хомітова Василя Борисовича, який від підпису відмовився, заперечень щодо недообліку електричної енергії, не надав. Листом №222-0821 від 12.08.2019 року споживачу було надіслано акт про порушення №032381 від 12.08.2019 року та повідомлено про виклик представника КП «Стрийводоканал» на засідання комісії Стрийського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ на 28.08.2019 року за адресою: м. Стрий, вул. Незалежності, 19, о 10.00 год. 02 жовтня 2019 року відбулося засідання комісії Стрийського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення. За результатами розгляду акту про порушення №032381 від 12.08.2019 року, комісією прийнято протокольне рішення №032381-а, відповідно до якого відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та збитків за період 12 місяців (12.08.2018р.) по силі струму, визначеній виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 ПУЕ (1=30А), на суму 216 545,54 грн. Даний протокол представник споживача підписав і зазначив, що «не згідний». Начальником КП «Стрийводоканал» п. В.Козак, подано лист від 22.10.2019 року №267/15 до ПрАТ «Львівобленерго» про перерахунок акту про порушення №032381 від 12.08.2019року, у зв`язку з не згодою по нарахуванню. Листом №134-4852 від 28.10.2019 року, начальника КП «Стрийводоканал» В.Козака повідомлено про те, що розгляд звернення від 22.10.2019 року №267/15 з питань складеного акту про порушення №032381 від 12.08.2019 року буде здійснюватися на засіданні комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення 30.10.2019 року о 13:30 год. за адресою : м. Львів, вул. Сяйво, 10 (вказаний лист начальник КП «Стрийводоканал» В. Козак отримав наручно). Протоколом №032381-а від 30.10.2019 року засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення розглянуто акт про порушення №032381 від 12.08.2019 року в присутності представника споживача - начальника КП «Стрийводоканал» Козак Володимира Миколайовича, прийнято рішення, про те, що рішення комісії Стрийського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго», згідно протоколу №032381-а від 02.10.2019 року змінити, а саме: за період 12 місяців, виходячи з сили струму спрацювання комутаційних апаратів (10А), що задіяні в схемі самовільного підключення, на суму 72 164,27 грн. Листом №134-4926 від 31.10.2019 року, відповідачу було надіслано копію протоколу № 032381-а від 30.10.2019 року та рахунок до сплати за необліковану електричну енергію та завдані збитки № 32-032381-а від 30.10.2019 р. на суму 72 164,27 грн. Як зазначає позивач, станом на день подання цього позову заборгованість відповідачем не сплачена.

Правова позиція відповідача.

16.11.2020 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у поясненнях, наданих у судовому засіданні, просив суд відмовити в позові. Письмового відзиву у справі не подано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів в т.ч. оригіналів, суд встановив наступне.

28.11.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 90136. Відповідно до пункту 1 договору № 90136 від 28.11.2007 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Додатком № 9 до Договору визначено перелік об`єктів точок комерційного обліку. Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1479 від 23.11.2018 позивачеві видано ліцензію з розподілу електричної енергії та анульовано ліцензію з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Відповідач 10.12.2018 приєднався до умов договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії. В заявці-приєднання зазначено перелік об`єктів споживача (на яких здійснюється) та зазначено, що договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання. Позивач 12.08.2019 склав акт про порушення № 032381 (далі Акт про порушення). В Акті про порушення, серед іншого, зазначено: відповідач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку (п.8.4.2, п. 1.2.1., п.2.3.3, п.7.6, п.8.2.4, п. 8.2.5, п. 5.5.5 ПРРЕЕ). Підключення каналізаційно - насосної станції проведено без договору, лічильник та кола обліку не опломбовані оператором системи. Порушення вчинено за адресою: місто Стрий, вулиця Дрогобицька, мікрорайон "Дуброва". Акт про порушення складено за участю споживача в.о. головного енергетика ОСОБА_1 . До акта додається, серед іншого, фото та відеофіксація. В Акті про порушення зазначено час та місце розгляду Акта про порушення. Акт про порушення підписали 3 представники позивача, зазначено про відмову представника відповідача підписати Акт про порушення. Позивач 12.08.2019 надіслав відповідачеві Акт про порушення поштою, що підтверджується супровідним листом за вих. № 222-0821 від 12.08.2019 р. (та фіскальним чеком Укрпошти). На засіданні комісії Стрийського РЕМ ПрАТ "Львівобленерго" 02.10.2019 здійснено розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та завданих збитків у розмірі 216'545,54 грн. Відповідач був присутній на зазначеному засіданні та зазначив у протоколі № 032381-а, що не згідний з ним. Відповідачеві виставлено рахунок за необліковану електричну енергію та завдані збитки на суму 216'545,54 грн. Відповідач звернувся до позивача з листом № 267/15 від 22.10.2019, у якому просив провести перерахунок нарахованих збитків у зв`язку з незгодою щодо такого нарахування. Позивач вручив відповідачеві лист № 134-4852 від 28.10.2019, у якому зазначив, що розгляд звернення відповідача відбуватиметься 30.10.2019 на засіданні комісії ПрАТ "Львівобленерго" з розгляду актів про порушення. Протоколом засідання комісії ПрАТ "Львівобленерго" з розгляду актів про порушення № 032381-а від 30.10.2019 здійснено перерахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та завданих збитків у розмірі 72'164,27 грн. В протоколі зазначено про присутність на засіданні відповідача. Однак від підпису в протоколі відповідач відмовився. Позивач виставив відповідачеві рахунок на суму 72'164,27 грн. Термін оплати до 29.11.2019. Позивач 01.11.2019 надіслав відповідачеві протокол комісії та рахунок супровідним листом № 134-4926 від 31.10.2019. Доказів оплати відповідачем цього рахунку немає в матеріалах справи.

Оцінка суду.

Відповідно до положень пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією винятково на підставі договору (договорів). Згідно з положеннями пункту 1.1.2 ПРРЕЕ самовільне підключення з порушенням схеми обліку несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи. Положеннями пункту 8.2.5 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Цей пункт установлює обов`язкові вимоги, яким повинен відповідати акт про порушення. Аналізована норма передбачає, що акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. При цьому оператору для того, щоб акт про порушення вважався дійсним, надається можливість обрати один за таких варіантів його оформлення: його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. Як встановив суд, акт про порушення підписаний трьома представниками позивача, зазначено про відмову споживача від підпису акта. Зазначеним позивач виконав умови, передбачені пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ. Більше того, відповідач не заперечує факту порушення ним ПРРЕЕ, під час розрахунку позивачем обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, відповідач висловив незгоду лише з розміром нарахування. Оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ відповідно до вимог глави 8.4 ПРРЕЕ. Суд погоджується з правильністю розрахунку позивача. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 72'164,27 грн.

Враховуючи ті обставини, що Акт про порушення є дійсним та допустимим доказом вчинення відповідачем порушення ПРРЕЕ, відповідач не заперечує факту вчинення ним порушення ПРРЕЕ, розрахунок позивача є правильним, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 72'164,27 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві за вих. № 119-07-3810 від 10.07.2020 р. (за вх. № 2038 від 31.07.2020 р.) позивачем зазначено, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які планує понести позивач, становить 8 000,00 грн.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. долучено до матеріалів справи наступні документи, а саме: договір про надання правничої допомоги № 20/6-8 від 09.06.2020 р., який укладений між Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та ПрАТ Львівобленерго, платіжне доручення № 11571 від 12.06.2020 р. на суму 8 000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000461 від 29.09.2016 р., яке видане Кухар Н.В., на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 02.09.2016 р. № 58, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1032283 від 05.08.2020 р., який виданий адвокату Кухар Н.В. Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус».

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження Кухар Надії Василівни, як адвоката, підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000461 від 29.09.2016 р., яке долучено до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні матеріали, клопотання та розрахунки по заборгованості готувалися адвокатом Кухар Н.В., інтереси позивача в судових засіданнях у справі № 914/1930/20 представляв адвокат Кухар Н.В.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи статтю 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2020 р. між Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та ПрАТ Львівобленерго укладено договір № 20/6-8 про надання правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу долучено до матеріалів справи рахунок на оплату № 20/040 від 09.06.2020 р. на суму 8 000,00 грн., в якому конкретизовано обсяг робіт та час витрачений адвокатом, які надавались позивачу Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус», а саме: вивчення та аналіз матеріалів справи 2 послуги 1 600,00 грн., аналіз законодавства та судової практики у справі 2 послуги 1 600,00 грн., складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів 3 послуги 2 400,00 грн., участь в судовому засіданні 3 послуги 2 400,00 грн., всього на загальну суму 8 000,00 грн.

Вказані адвокатські послуги були оплачені позивачем платіжним дорученням № 11571 від 12.06.2020 р. на суму 8 000,00 грн., яке позивачем долучено до матеріалів справи. У вказаному платіжному дорученні в призначенні платежу вказано «Рах. № 20/040 від 09.06.2020 р. Правнича допомога без ПДВ.

На час ухвалення рішення у даній справі від відповідача на адресу суду не поступало клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Подання такої заяви зобов`язує суд на підставі пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України в рішенні призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Положення частин 2 та 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з положеннями частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є співмірною із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, розмір витрат підтверджено поданими у справі доказами.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., пунктах 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009р., пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006р., пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., пункті 268 рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014р., заява N 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінивши наявні матеріали справи та беручи до уваги, що відповідач не заперечив проти суми заявленої позивачем до стягнення за надання професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача щодо стягнення 72 164,27 грн. вартості необлікованої електричної енергії є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача, так як спір виник з його вини і не погашено суму заборгованості на час ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Комунального підприємства Стрийводоканал (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Нижанківського, 49; код ЄДРПОУ № 05432968) на користь позивача: Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; код ЄДРПОУ № 00131587) 72 164,27 грн. вартості необлікованої електричної енергії, 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 102,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 17.11.2020 р.

Суддя О.З. Долінська