РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2020 року м. Чернігівсправа № 927/834/20
Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Мігда Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

До відповідача: фізичної соби-підприємця Коляда Олександра Васильовича

Предмет спору: про стягнення 30 871,64 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дмитрук І.О., представник.

Від відповідача: Підмогильна Я.Я., адвокат.

В розгляді справи приймав участь прокурор Чернігівської обласної прокуратури Рибалко Н.В.

Заступником керівника Менської місцевої прокуратури подано позов в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Коляди Олександра Васильовича плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 30871,64 грн., що еквівалентно сумі 994,68 євро.

Крім того в прохальній частині позову прокурор просить витребувати в Управлінні Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області копії документів, у зв`язку з наявними нечіткостями в них.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/834/20; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 20.10.2020. Також вказаною ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання прокурора про витребування в Управлінні Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області копій документів, в зв`язку з тим, що заявником не зазначено копії яких саме документів необхідно витребувати.

Ухвалою суду від 16.09.2020 відповідачу встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву з доказами на підтвердження заперечень.

Ухвалу суду від 16.09.2020 надіслано сторонам лише 07.10.2020 в зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати (довідка за підписом в.о. керівника апарату суду від 17.09.2020). Про час, дату та місце розгляду справи № 927/834/20 сторін повідомлено судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи в яких зазначено, що представник Менської місцевої прокуратури та відповідач отримали ухвалу від 16.09.2020 про відкриття провадження у справі - 08.10.2020, а представник позивача - 09.10.2020. В судове засідання 20.10.2020 представник позивача та відповідача не прибули, відзиву на позов, заяв і клопотань від сторін не надходило.

У судовому засіданні 20.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні на 10.11.2020 та виклик в наступне судове засідання повноважного представника позивача.

Копії ухвал суду від 20.10.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні на 10.11.2020 та виклик позивача отримані представником позивача - 22.10.2020, відповідачем - 26.10.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що міститься в матеріалах справи.

В судове засідання 10.11.2020 представник позивача та відповідача не прибули, відзиву на позов не надходило.

09.11.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання вих. № 06/11/20 від 06.11.2020 про відкладення розгляду справи, в зв`язку з необхідністю більшого часу для вивчення матеріалів справи та у зв`язку з тим, що 10.11.2020 представник відповідача перебуватиме у відрядженні.

10.11.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що вказане клопотання не підписано електронним цифровим підписом та не містить оригіналу підпису представника позивача, що не відповідає вимогам ч.2 ст.170 ГПК України. За таких обставин суд не прийняв до розгляду дане клопотання.

У судовому засіданні 10.11.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.11.2020 та повторно викликав в судове засідання повноважного представника позивача.

В судове засідання 16.11.2020 з`явились представники сторін і прокурор Чернігівської обласної прокуратури. Заяв і клопотань від сторін не надходило. Відзив на позов представником відповідача не подано.

У судовому засіданні 16.11.2020 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог Заступник керівника Менської місцевої прокуратури посилається на те, що за результатами проведеного посадовими особами Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області габаритно-вагового контролю 22.03.2019 складено акт № 0015734 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка № 041127 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.03.2019 відповідно до яких зафіксовано фактичну повну масу транспортного засобу автомобіля марки RENAULT PREMIUM реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом JANMIL NW-1S, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Коляда О.В. - 45,070 т: фактичне осьове навантаження становить - 7430, 11470, 8775, 7845, 9550 т.; при допустимій - 40,000 т. До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.03.2019 № 0015734, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 994,68 євро. Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 22.03.2019, курс гривні до 100 євро становив 3103,6761 грн. Таким чином, нарахована плата у розмірі 994,68 євро еквівалентно 30871,64 грн за курсом НБУ, яка відповідачем не сплачена.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2020 позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2020 просив суд відмовити у задоволенні позову та дав усні пояснення по справі в яких зазначив, що порушення законодавства з боку відповідача не було так як ФОП Коляда О.В. постійно слідкує за тою кількістю зерна, яке навантажується на автомобіль і при відвантаженні було чітко зазначено, що все було в рамках норми. В процесі перевезення зерно колихалось і коли було здійснення контролю, відповідно це зерно могло зміститись по осях. Єдиної методики вимірювання по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів в Україні є лише методика виконання вимірювання хвостових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, атестованих відповідно до ГОСТу від 08 року. Проте вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісь транспортного засобу в русі, зокрема сипучими. Зерно це є сипучий вантаж. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу та про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів. Тобто результати вимірювання здійснення при відсутності затвердженої методики не можна вважати достовірними зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем. Фактичні обставини справи та нормативно - правове обгрунтування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області в період з 18.03.2019 по 24.03.2019, затвердженого начальником Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 15.03.2019 та графіка роботи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю в Дніпропетровській області на березень 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 22.03.2019 на автодорозі Н-31 Дніпро-Царинчанка-Кобеляки-Решетилівка км 29+725 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT, модель PREMIUM 450.18Т, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, номер шасі НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований причеп JANMIL, модель NW-1S, номер шасі НОМЕР_4 , рреєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за Колядою Олександром Васильовичем , яким здійснювалось перевезення вантажу по маршруту с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області - м. Дніпро, під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с. 25-26).

За даним фактом посадовими особами складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0015734 від 22.03.2019 року, акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 110519 від 22.03.2019, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 041127 від 22.03.2019, чек зважування № 332 від 22.03.2019 виданий о 10 год. 40 хв (а.с.17, 19, 20, 22).

За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, яке здійснювалось засобами вимірювальної техніки - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030T-AS2-PWIA (виробник: ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TICARET LTD.STI), на який мається свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/5354 чинне до 19.02.2020 та сертифікат перевірки серія CT № 000438,(а.с. 26,27) посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області зафіксовано фактична повна маса транспортного засобу - 45,070 т: фактичне осьове навантаження становить - 7430, 11470, 8775, 7845, 9550 т.; при допустимій - 40,000 т.

У товарно-транспортній накладній № 17 від 21.03.2019 та акті №0015734 зазначено, що автомобіль марки RENAULT PREMIUM реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом JANMIL NW-1S, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 прямував із с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області (пункт навантаження) до м. Дніпро (пункт розвантаження), а.с.19, 23.

Згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу власником зупиненого автомобіля з причепом є Коляда Олександр Васильович (а.с. 24).

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Дніпропертровсій області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 0015734 від 22.03.2019 і нараховано плату за проїзд у розмірі 994,68 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 22.03.2019 еквівалентно 30871,64 (на день проведення розрахунку, а саме на 22.03.2019 року курс гривні до 100 євро становив 3103,6761 грн.). Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули з урахуванням норм пункту 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (а.с. 21).

На підставі вищевказаних документів Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області звернулось з листом № 1231/22-19 від 25.03.2019 до відповідача, в якому просило сплатити плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у розмірі 994,68 євро. Разом з вищевказаним листом відповідачу було направлено: копію акту № 0015734 від 22.03.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок № 0015734 плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, довідка № 041127 про результати здійснення габаритно-вагового конролю. Даний лист направлений рекомендованим листом за номером 255(а.с. 18), однак відповідач залишив його без відповіді, нарахована сума коштів залишилась не сплаченою.

Відповідно даних витягу Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Коляда О.В. проживає АДРЕСА_1 (а.с. 34-37), вид діяльності, зокрема, вантажний автомобільний транспорт, а тому у подальшому справа про порушення розглядалась Управлінням Укртранспезбеки у Чернігівській області за місцем знаходження суб`єкта господарювання.

Управлінням Укртранспезбеки у Чернігівській області 14.05.2019 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 125433 в якій зазначено, що ФОП Коляда О.В, 22.03.2019 надав послуги з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що до останнього згідно із абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» застосовано штраф у сумі 1700 грн (а.с. 31).

Штраф відповідачем сплачено, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.10.2019 ВП №59761107 Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 33).

Прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для його звернення з даним позовом в інтересах позивача вказує, що така необхідність зумовлена невжиттям Державною службою України з безпеки на транспорті жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, які полягають у стягненні плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, що свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень. При цьому, Держслужба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. Посилається на п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, вказує, що Укртрансбезпека здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільним дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Як встановлено ч.1,3 та 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.3-5 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Однією із підстав для представництва є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Слід зазначити, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і в адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (зі змінами і доповненнями) (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктом 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням ліцензійних умов під час провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним, залізничним транспортом; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (абз. 1 п. 8 Положення).

Таким чином, Укртрансбезпека як урядовий орган державного управління по контролю на автомобільному транспорті, реалізуючи повноваження щодо габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є суб`єктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, у тому числі, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.

Враховуючи норми Закону України «Про автомобільний транспорт» та інші підзаконні нормативно-правові акти про автомобільний транспорт, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають підстави на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах і наділена правом звернення до суду за даним позовом.

Як зазначено у позовній заяві, підставою представництва у даному випадку стало те, що Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, заходів щодо звернення з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача коштів у примусовому порядку для захисту інтересів держави з метою їх надходження до Державного бюджету України не вжито, що підтверджується листом управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області від 05.12.2019 за № 77322/22/24-19, з яким воно звернулось до прокуратури Чернігівської області для ініціювання стягнення даних коштів в розмірі 994,68 євро у примусовому порядку з огляду на відсутність коштів на сплату судового збору (а.с. 14-15).

Крім того, прокурор стверджує, що порушення інтересів держави полягає в тому, що несплата відповідачем коштів за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 30871,64 грн, призводить до ненадходження коштів до Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, а державний орган (Укртрансбезпека) уповноважений на захист інтересів держави самоусувається від виконання покладених на нього обов`язків, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, суттєво порушує економічні інтереси держави.

З урахуванням вищевикладеного, підставою для звернення з позовом Менською місцевою прокуратурою є нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету та несплата відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 30871,64 грн.

Листом від 03.09.2020 № 66-6491вих-20 Менська місцева прокуратура повідомила Державну службу України з безпеки на транспорті про те, що прокуратурою підготовлено позовну заяву до Господарського суду Чернігівської області про стягнення з ФОП Коляда О.В. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 30871,64 грн (а.с. 50).

Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що прокурор підтвердив наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді при зверненні із цим позовом. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 33 Закону України № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджений «Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» (далі - Порядок № 879).

Цей Порядок № 879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (п. 2 Порядку № 879).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до положень п. 18, 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 22.1 Правил дорожнього руху визначено, що маса вантажу, який перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», який справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктами 30, 31-1 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (п.31-1 Порядку № 879).

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568), перевізником є фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як свідчать матеріали справи, перевезення вантажу здійснювалося транспортним засобом автомобілем марки RENAULT PREMIUM реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом JANMIL NW-1S, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Коляда О.В . Останній зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця з видом діяльності вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ станом на 15.01.2020.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складені всі передбачені Порядком № 879 документи, зокрема: акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0015734 від 22.03.019; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 041127 від 22.03.2019, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 110519 від 22.03.2019 та розрахунок № 0015734 від 22.03.2019 плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Судом встановлено, що розмір плати за проїзд визначено позивачем у відповідності до вимог зазначених вище норм Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, а саме: 614 (відстань перевезення)*0,54 (ставка плати в подвійному розмірі за строєні осі з одиночними шинами)*3 (перевищення допустимих осьових навантажень від 10 до 20%)= 994,68 євро.

Суд дійшов висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових та габаритних параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням його вимог.

За таких обставин, оскільки судом встановлено порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням нормативно допустимого навантаження, доведено належними, допустимими та вірогідними доказами, суд доходить висновку про правомірне нарахування відповідачу плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 30871,64 грн.

Доказів сплати плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 30871,64 грн., що еквівалентно сумі 994,68 євро відповідачем суду не подано. Аргументи представника відповідача зазначені в судовому засіданні 16.11.2020 не заслуговують на увагу, оскільки в установленому порядку не підтверджені належними і допустимими доказами, а також спростовуються вищенаведеним. Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 та 3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених прокурором обставин суду не надав як і не підтвердив сплату плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 30871,64 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.129, 232 - 233, 236-238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю і стягнути з фізичної соби-підприємця Коляда Олександра Васильовича, АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 , на користь держави (рахунок UA 6004079 в ГУ ДКСУ у Дніпровському районі, , плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 30 871,64 грн.

Стягнути з фізичної соби-підприємця Коляда Олександра Васильовича, АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 , на користь прокуратури Чернігівської області, (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, одержувач - прокуратура Чернігівської області; код ЄДРПОУ - 02910114; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UA0006008) 2 102 грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.11.2020

Суддя Ю.В.Федоренко