ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2020 Справа № 905/1096/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.,при секретарі судового засідання Мальованій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: публічного акціонерного товариства Донбасенерго (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 34-А, )

до відповідача: публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, )

про тлумачення умов договору № 040-СЛ від 04.01.2016 та визнання відсутності права вимоги вартості перевищення в травні та червні 2020 величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020, -

за участю представників сторін:

від позивача: Горянін А.О. (довіреність №419-20 від 20.12.09, свідоцтво ДН№5006 від 16.07.2020); Боєнко О.В. (довіреність №450-20 від 20.12.19, свідоцтво №1711 від 15.06.2004)

від відповідача: Короєд С.О. (ордер АА№1042430 від 14.08.2020, довіреність б/н від 18.12.19)

вільний слухач: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 )

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство Донбасенерго звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про тлумачення умов договору № 040-СЛ від 04.01.2016 та визнання відсутності права вимоги вартості перевищення в травні 2020 величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є споживачем природного газу на підставі договору № 040-СЛ від 04.01.2016 про надання послуг з розподілу природного газу. 05.06.2020 ПАТ Донбасенерго було отримано лист-вимогу ПАТ Донецькоблгаз № 1141/11 від 02.06.2020 про підписання актів та про оплату рахунків (вх. № 01-01243-08/1.3) за перевищення в травні 2020 року замовленої річної потужності на період 01.01.2020 31.12.2020 разом із рахунком № 249/4-с від 31.05.2020 на суму 954 485,42 грн., строк оплати якого встановлено протягом 10 робочих днів з дня його отримання. Також у вказаній вимозі повідомлено, що у разі неотримання платежів, ПАТ Донецькоблгаз в особі Слов`янського УГГ буде вимушене припинити постачання природного газу у встановлений законодавством термін керуючись Кодексом ГРМ розділ VІ, глава 7 п. 1.

На думку позивача, вказана вимога суперечить нормам матеріального права та ґрунтується на неправильному тлумаченні з боку ПАТ Донецькоблгаз (в особі Слов`янського УГГ) змісту двостороннього правочину - підписання додатку від 31.10.2019 до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016.

Представник позивача під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог з урахуванням наданої раніше заяви про зміну (доповнення) предмету позову. У відповіді на відзив (т. 2, а.с. 185-190) наголошував на тому, що відповідач у відзиві на позов не зазначає жодного заперечення щодо наведених у позові обставин та правових підстав позову в частині тлумачення змісту правочину додатку від 31.10.2019 до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016. Крім того, даний спір не пов`язаний з розрахунками за природний газ, що споживається ПАТ «Донбасенерго». Відповідач не здійснює поставку газу для позивача. Також у відповіді на відзив позивач зазначив, що НКРЕКП визначила свою позицію щодо даного спору у листі від 07.07.2020 № 6955/16.2/7-20, вказавши, що ПАТ «Донецькоблгаз» має скасувати вартість перевищеної річної замовленої потужності по об`єкту ПАТ «Донбасенерго».

У поясненнях від 30.07.2020 (т. 3, а.с. 23-26) представник позивача повідомив про те, що відповідно до листа СО ПАТ «Донбасенерго» «Слов`янська ТЕС» від 27.07.2020 № 03-7/1/03203 в період жовтень-листопад 2019 на адресу СО ПАТ «Донбасенерго» «Слов`янська ТЕС» не надходило ніяких листів від Слов`янського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» та від ПАТ «Донецькоблгаз», у тому числі і лист від Слов`янського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» № 2398/11 від 14.11.2019 та додаток № 4 від 31.10.2019 до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 0400-СЛ від 04.01.2016 та інших листів від Слов`янського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» та ПАТ «Донецькоблгаз». Вказаний додаток із супровідним листом від Словянського УГГ за № 2398/11 від 14.11.2019 надійшли 15.11.2019 на електронну пошту працівника ПАТ «Донбасенерго» провідного фахівця відділу паливозабезпечення Крюкова С.Г. від працівника Слов`янської УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» К. Брокса.

Представник відповідача під час розгляду даної справи проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві на позовну заяву (т.2, а.с 132-138) зазначив, що 31.10.2019 між сторонами договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 було підписано додаток № 4 до заяви-приєднання до вказаного договору, згідно якого позивачем була належним чином оформлена і заповнена заява споживача на річну потужність, в якій була зазначена інформація щодо замовленої потужності ПАТ «Донбасенерго» на розрахунковий календарний рік ( 2020 рік) у розмірі 13 635 506,00 куб.м. Планові обсяги природного газу на 2020 рік щомісячно на протязі календарного року становлять 1 136 292,17 тис.м.3. Фактично позивач перевищив використання замовленої потужності у період з 01.01.2020 по 31.05.2020 на 8 101 474,59 м3. У зв`язку з викладеним, відповідачем на підставі п. 2 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем було нараховано заборгованість в сумі 13 610 477,32 грн. виходячи з подвійного тарифу (1,68 грн. за 1 куб. м. з ПДВ). ПАТ «Донецькоблгаз» вважає, що всі істотні умови, що стосуються надання послуг розподілу природного газу передбачені типовим договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498 дотримані і регулюються і цим договором, і Кодексом газорозподільних систем. На думку представника відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою про тлумачення положень договорів на стадії його виконання, в той час як тлумачення договору можливо до початку виконання сторонами його умов. Крім того, заявлений у даній справі позов у частині визнання відсутності права вимоги фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (визначення об`єму газу спожитого позивачем) та не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача. Звертаючись до суду з вимогою у частині щодо визнання відсутності права вимоги, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом відсутності права у ПАТ «Донецькоблгаз» на одержання вартості перевищення ПАТ «Донбасенерго» в травні 2020 року величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020 31.12.2020.

У додаткових поясненнях до відзиву (т. 2, а.с. 209-210) представник відповідача вважає недоречним посилання позивача на неповідомлення ПАТ «Донбасенерго» у встановлений абз. 2 п. 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ строк до 12.10.2019, оскільки офіційна публікація в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 195 про зміни, внесені до Кодексу ГРМ, які були затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 № 2080 відбулась 11.10.2019, а набрання чинності 12.10.2019. Відповідно до зазначених змін, обсяги на наступний рік могли встановлюватися (визначатися) оператором ГРМ тільки в тому випадку, якщо ПАТ «Донбасенерго» не подав свою заявку (додаток -4) в термін до 01.11.2019. Але оскільки ПАТ «Донбасенерго» подав таку заявку 31.10.2019, тому обсяги природного газу вважаються визначеними самим споживачем, а за порушення цих обсягів (їх перевищення) наступають санкції у вигляді оплати за подвійним тарифом.

У додаткових поясненнях (т.3, а.с. 37-38) представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивач просить дати тлумачення умов Типового договору, який є нормативно-правовим актом НКРЕКП, до повноважень якої і належить надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП. Крім того, на думку представника відповідача, свої заперечення проти нарахування відповідачем подвійного тарифу позивач повинен оспорювати не шляхом звернення до суду з цим позовом, а під час розгляду позову про стягнення з ПАТ «Донбасенерго» заборгованості за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу у зв`язку з перевищенням річної потужності за травень 2020 за договором розподілу природного газу №040 від 04.01.2016, тобто ці вимоги заявлені позивачем передчасно. Також у вказаних додаткових поясненнях представник відповідача наголошував на тому, що лист-відповідь НКРЕКП від 07.07.2020 варто досліджувати безпосередньо із змістом листа ПАТ «Донбасенерго». Оскільки заявка на величину річної замовленої потужності на 2020 мається з підписом і печаткою уповноваженої особи ПАТ «Донбасенерго» і датована вона 31.10.2019, тому дії відповідача по нарахуванню подвійного тарифу є правомірними. Крім того, відповідач у даних додаткових поясненнях зазначив про те, що згідно даних журнала реєстрації вихідної кореспонденції Слов`янського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» лист за вих.. № 2398/11 від 14.11.2019 комерційному директору ПАТ «Донбасенерго» Ларіонову О.В. не направлявся.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

Між публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» та публічним акціонерним товариством «Донецькоблгаз» було укладено договір розподілу природного газу шляхом направлення на адресу публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» заяви-приєднання № 40 від 29.12.2016 № 12/209 до умов типового договору розподілу природного газу (далі - договір), який є публічним та затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк (п. 1.3. договору).

Згідно п. 2.1. договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п. 2.3. договору при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 3.2. договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта споживача.

Відповідно до п. 3.3. договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Згідно п. 5.2. договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов визначених в Кодексі газорозподільних систем (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 5.4. договору порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.

Після запровадження особистого кабінету на сайті оператора ГРМ Споживач має можливість скористатися ним для формування звітності (передачі показань лічильника газу) та рахунків за надані послуги, а також ознайомлення з визначеними об`ємами та обсягами розподіленого та спожитого природного газу за розрахунковий період.

Згідно п. 5.5. договору споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів:

1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ;

2) за телефоном 2-60-90;

3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ;

4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживача природного газу за останні три роки. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця, здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу споживача.

Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 5.6. договору).

Згідно п. 6.1. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, а саме 352,80 грн. і ПДВ 70,56 грн. Разом до сплати 423,36 грн. за 1000 м. куб., що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.6. договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 7.1.1. договору оператор ГРМ зобов`язується розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу та поточну редакцію тексту цього договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього договору в установленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності.

Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період (п. 7.1.4. договору).

Оператор ГРМ має право не здійснювати фактичний розподіл природного газу споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 12.1. договору він укладається на невизначений термін.

На підставі вищезазначеного типового договору між публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» та публічним акціонерним товариством «Донецькоблгаз» було укладено договір розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016.

21.10.2019 на засіданні правління ПАТ «Донбасенерго» було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2019/10-02 щодо не направлення на адресу ПАТ «Донецькоблгаз» уточненої заявки на величину річної потужності на 2020 розрахунковий рік. Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, газовий рік, що передує календарному 2020 року, визачений з 01.10.2018-30.09.2019. За зазначений період фактичний обсяг споживання товариством природного газу склав 13 635 506 куб.м. Отже, на 2020 рік оператор ГРМ встановить для товариства величину річної замовленої потужності, також, у розмірі 13 635 506 куб.м. у разі, якщо товариство не подасть до 01.11.2019 до оператора ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності.

Як зазначає позивач, листом № 2398/11 від 14.11.2019 від відповідача на його адресу надійшло два екземпляри додатків до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 у зв`язку з набранням чинності Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 про величину річної замовленої потужності на 2020 календарний рік, а також повідомлено про необхідність в термін до 20.11.2019 заповнити, підписати та повернути один екземпляр до адреси Слов`янського УГГ. До вказаного листа було додано підписаний з боку відповідача додаток № 4 від 31.10.2019 (інформаційну довідку про фактичне споживання природного газу по Слов`янська теплова електрична станція Структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» за попередній газовий рік (з 01.10.2018 30.09.2019)) до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016, в якому ПАТ «Донецькоблгаз» зазначено інформацію про фактичне споживання газу у попередньому періоді (01.10.2018-30.09.2019) в розмірі 13 635 506,00 м.куб.

ПАТ «Донбасенерго» листом від 18.11.2019 № 12/256 у відповідь на лист ПАТ «Донецькоблгаз» від 14.11.2019 № 2398/11 повернуло оператору ГРМ довідку, в якій заповнило заяву на річну потужність на період з 01.01.2020-31.12.2020 в розмірі 13 635 506,00 м.куб.

В подальшому, 05.06.2020 ПАТ Донбасенерго було отримано лист-вимогу ПАТ Донецькоблгаз № 1141/11 від 02.06.2020 про підписання актів та про оплату рахунків (вх. № 01-01243-08/1.3), а саме: рахунок № 249/5 від 31.05.2020 місячної вартості послуги розподілу природного газу за травень 2020 на суму 954 485,42 грн. з ПДВ, акт № 249/12 від 31.05.2020 місячної вартості послуги розподілу природного газу за травень 2020 року на суму 954 485,42 грн. з ПДВё рахунок № 249/4-С від 31.05.2020 по сплаті вартості перевищення річної замовленої потужності за травень 2020 на суму 13 610 477,32 грн. з ПДВ, акт-розрахунок № 249/8 від 31.05.2020 перевищення річної замовленої потужності за травень 2020 на суму 13 610 477,32 грн. з ПДВ, акт приймання-передачі послуги розподілу природного газу від 01.06.2020 за травень 2020 із зазначенням фактичного обсягу послуги 19 352 801,02 куб.м. Строк оплати рахунку № 249/4-с від 31.05.2020 було встановлено протягом 10 робочих днів з дня його отримання. Також у вказаній вимозі повідомлено, що у разі неотримання платежів, ПАТ Донецькоблгаз в особі Слов`янського УГГ буде вимушене припинити постачання природного газу у встановлений законодавством термін керуючись Кодексом ГРМ розділ VІ, глава 7 п. 1.

Листом № 01-1.1/00954 від 09.06.2020 (т. 2, а.с. 143-144) позивач повідомив відповідача про те, що вважає відсутнім у ПАТ «Донецькоблгаз» права вимоги до ПАТ «Донбасенерго» про оплату за перевищення річної замовленої потужності в травні 2020 року, та повернув без підписання акти за травень 2020. Також у вказаному листі позивач зазначив про те, що акт приймання-передачі послуги розподілу природного газу не містить інформації про встановлену річну потужність для об`єктів ПАТ «Донбасенерго» на 2020 рік.

01.07.2020 ПАТ «Донецькоблгаз» було припинено розподіл природного газу на Слов`янську ТЕС ПАТ «Донбасенерго».

06.07.2020 ПАТ Донбасенерго було отримано лист-вимогу ПАТ Донецькоблгаз №1141/11 від 03.07.2020 про підписання актів та про оплату рахунків (вх. №01-01469-08/1.3), а саме: рахунок № 249/11 від 30.06.2020 місячної вартості послуги розподілу природного газу за червень 2020 на суму 90 210 117,53 грн. з ПДВ, акт № 249/29 від 30.06.2020 місячної вартості послуги розподілу природного газу за червень 2020 року, рахунок № 249/15-С від 30.06.2020 по сплаті вартості перевищення річної замовленої потужності за червень 2020, акт-розрахунок № 249/30 від 30.06.2020 перевищення річної замовленої потужності за червень 2020. У вказаному листі біло запропоновано позивачу подати заявку на уточнення величини річної замовленої потужності на 2020 рік відповідно до розділу VІ, глава 7 п.3 Кодексу газорозподільних систем.

13.07.2020 Донецькою обласної державою адміністрацією скликано нараду з питання відновлення розподілу газу на Слов`янську ТЕС за участю представників ПАТ «Донбасенерго», ПАТ «Донецькоблгаз», КП «Вода Донбасу», ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська», ДП «Селидіввугілля», Служби безпеки України.

Згідно з протоколом наради з питання відновлення подачі газу на Слов`янську ТЕС ПАТ «Донбасенерго» та запобігання виникненню надзвичайної ситуації на території області № 31/14-20 від 13.07.2020 (т. 2, а.с. 197-199), прийнято рішення про термінове завершення ПАТ «Донецькоблгаз» ремонту засувки Ду 600 мм, відновлення газопостачання Слов`янської ТЕС та безумовне виконання з боку ПАТ «Донецькоблгаз» ухвали господарського суду Донецької області від 12.06.2020 щодо заборони припинення та обмеження газопостачання Слов`янської ТЕС; врахування позиції НКРЕКП щодо неправомірності нарахування вартості перевищення річної замовленої потужності, а також про підготовку звернень до органів Служби безпеки України, прокуратури, НАК «Нафтогаз України».

Крім того, Донецькою обласної державою адміністрацією отримано лист Міністерства енергетики України від 09.07.2020 № 26/1.10-7.1-16618 (т. 2, а.с. 200-201) щодо припинення відповідачем газопостачання Слов`янської ТЕС. В зазначеному листі повідомлено про те, що відповідно до п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» на період дії карантину забороняється постачальникам природного газу здійснювати припинення постачання природного газу виробникам теплової та електричної енергії.

Газопостачання до об`єкту ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» Слов`янська ТЕС було відновлено 16.07.2020.

За твердженням позивача, сторони по різному розуміють умови підписаного 31.10.2019 додатку № 4 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 у контексті п. 2 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції, затвердженій постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019, яка діяла на момент його підписання), а саме чи є вказаний додаток уточненою заявкою споживача газу величини річної замовленої потужності. ПАТ «Донбасенерго» наголошує на тому, що не мало наміру вчиняти і фактично не вчиняло правочин про зміну (уточнення) величини заявленої потужності на розрахунковий рік 01.01.2020-31.12.2020 відносно аналогічної величини за попередній період 01.10.2018-30.09.2019, а навпаки, підписанням додатку від 31.10.2019 ПАТ «Донбасенерго» не змінювало замовлену річну потужність на період 01.01.2020-31.12.2020 відносно попереднього розрахункового періоду.

Наведені обставини зумовили звернення позивача із даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 цього Кодексу).

У статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Судом встановлено наявність між сторонами договірних відносин з розподілу природного газу, шляхом подання заяви-приєднання від 29.12.2016 № 12/209 до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За змістом частини 1 статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

У частині 3 цієї норми передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (частина 4 статті 213 ЦК України).

Отже, у частинах 3, 4 статті 213 цього Кодексу визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 Цивільного кодексу України.

У розумінні наведених положень законодавства тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює наявні умови угоди.

Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення потрібно розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину.

Судом встановлено, що спір між позивачем та відповідачем щодо змісту двостороннього правочину - додатку № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 виник у зв`язку із затвердженням постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.2019 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП" нової редакції Кодексу газорозподільних систем, яка набрала чинності з 12.10.2019, зокрема, щодо порядку визначення замовленої річної потужності об`єкта споживача на 2020 рік, а саме чи є вказаний додаток визначенням її розміру оператором ГРМ або уточненою заявкою споживача на величину річної замовленої потужності.

Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції,чинній на момент підписання додатку № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016) річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Аналіз змісту двостороннього правочину, вчиненого ПАТ "Донбасенерго" та ПАТ "Донецькоблгаз" шляхом підписання Додатку від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040 від 04.01.2016 свідчить, що правила встановлені статтею 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної угоди щодо визначення замовленої позивачем річної потужності на 2020 рік.

Законом України «Про Національну комісію, що здійснює регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг» визначає правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Згідно ст.1 вищезазначеного закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено функції та повноваження регулятора. Так, зокрема, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора.

Відповідно до п. 3 Положення про Національну комісію, що здійснює регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014, остання здійснює державне регулювання на ринку природного газу.

Оскільки Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до повноважень якого відноситься, зокрема, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора, суд вважає за можливе при розгляді позовних вимог в частині тлумачення умов даного двостороннього правочину, вчиненого ПАТ "Донбасенерго" та ПАТ "Донецькоблгаз" шляхом підписання Додатку від 31.10.2019 до Заяви- приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016, в тому числі виходити із роз`яснень, викладених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі № 6955/16.2/7-20 від 07.07.2020 та акті, складеному за результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу від 19.08.2020 № 322.

В матеріалах справи наявний лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 6955/16.2/7-20 від 07.07.2020 (т. 2, а.с. 193-196), в якому НКРЕКП було встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» надало споживачу інформацію (14.11.2019) щодо фактичного обсягу споживання природного газу з порушенням строку, визначеного Кодексу, а ПАТ «Донбасенерго», в свою чергу, надало оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності (18.11.2019) з порушенням строку, визначеного кодексом. Як зазначає НКРЕКП, ПАТ «Донецькоблгаз» не мало правових підстав врахувати уточнену заявку на величину річної замовленої потужності ПАТ «Донбасенерго» для визначення величини річної замовленої потужності. Також у вказаному листі було зазначено про те, що ПАТ має здійснити розрахунок річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) ПАТ «Донбасенерго» на розрахунковий календарний рік виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом (об`єктами) за газовий рік (з 01 жовтня по 30 вересня), що передував розрахунковому календарному року. Крім того, зобов`язано ПАТ «Донецькоблгаз» скасувати вартість перевищення річної замовленої потужності по об`єкту ПАТ «Донбасенерго», що визначена довідкою.

На підставі заяви ПАТ «Донбасенерго» від 10.07.2020 № 01-1.3/01176 щодо незаконних дій ПАТ «Донецькоблгаз» у частині припинення газопостачання на об`єкт ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було проведено позапланову виїзну перевірку з 10.08.2020 по 19.08.2020 за період діяльності з 01.10.2018 по 07.08.2020.

За результатами проведення вказаної перевірки було складено акт від 19.08.2020 №322 (т.3, а.с.62-71) про виявлення наявності порушення вимог законодавства, а саме: п. 2.1. глави 2 Ліцензійних умов з розподілу щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинним Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме: положень пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу, у частині порушення терміну інформування споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік до 12 жовтня щорічно, та у частині визначення річної замовленої потужності з урахуванням уточненої заявки та нарахування вартості перевищення замовленої потужності.

Як вбачається зі змісту акту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.08.2020 № 322, додаток № 4 складається з Інформаційної довідки Оператора ГРМ щодо фактичного споживання природного газу споживачем та з заяви споживача на річну потужність на період з 01.01.2020 до 31.12.2020, яку пропонується заповнити споживачу самостійно та надані роз`яснення, що у разі самостійного замовлення споживачем річної потужності він має заповнити графу «заявлена річна потужність», якщо споживач бажає залишити обсяг замовленої річної потужності на наступний газовий рік на рівні фактичного споживання за попередній газовий період він має поставити прочерк у графі «заявлена річна потужність». Також зазначено, що ПАТ «Донецькоблгаз» мало здійснити розрахунок річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) ПАТ «Донбасенерго», на розрахунковий календарний рік виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом (об`єктами) за газовий рік (з 01 жовтня по 30 вересня), що передував розрахунковому календарному року.

В подальшому, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі вищезазначеного акту від 19.08.2020 № 322 було винесено постанову від 16.09.2020 № 1736 про накладення штрафу на ПАТ «Донецькоблгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (т.3, а.с.80).

Як вже зазначалося, відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент підписання додатку № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016) річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Під час розгляду даної справи представник відповідача наполягав на тому, що не мав фізичної можливості повідомити ПАТ «Донбасенерго» у встановлений абз. 2 п. 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ строк до 12.10.2019, оскільки офіційна публікація в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 195 про зміни, внесені до Кодексу ГРМ, які були затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 № 2080 відбулась 11.10.2019, а набрання чинності відбулось 12.10.2019.

Відповідно до п. 7.1.1. договору оператор ГРМ зобов`язується розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу та поточну редакцію тексту цього договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього договору в установленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності.

Як зазначено у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 6955/16.2/7-20 від 07.07.2020 (т. 2, а.с. 193-196), НКРЕКП було встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» надало споживачу інформацію (14.11.2019) щодо фактичного обсягу споживання природного газу з порушенням строку, визначеного Кодексу, а ПАТ «Донбасенерго», в свою чергу, надало оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності (18.11.2019) з порушенням строку, визначеного кодексом. Таким чином, ПАТ «Донецькоблгаз» не мало правових підстав врахувати уточнену заявку на величину річної замовленої потужності ПАТ «Донбасенерго» для визначення величини річної замовленої потужності у зв`язку з пропущенням строку надання інформації щодо фактичного обсягу споживання природного газу за попередній період.

За висновком суду, додаток № 4 від 31.10.2019, в якому ПАТ «Донецькоблгаз» зазначено інформацію про фактичне споживання природного газу по об`єкту Слов`янська теплова електрична станція Структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» у попередньому періоді (01.10.2018-30.09.2019) в розмірі 13 635 506,00 м.куб., за своїм змістом є виконанням ПАТ «Донецькоблгаз» обов`язку, передбаченого абзацом 1 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, по інформуванню ПАТ "Донбасенерго" про величину фактичного споживання газу об`єктами ПАТ "Донбасенерго" за вказаний період, та жодним чином не відноситься до визначення річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживачем шляхом надання останнім уточненої заявки на 2020 рік в строк до 01.11.2019.

Абзацом 5 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент підписання додатку № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016) було визначено, що у випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

Водночас, абзацом 3 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент підписання додатку № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016) було визначено саме право, а не обов`язок споживача (у даному випадку ПАТ «Донбасенерго») надати уточнену заявку на величину річної замовленої потужності на 2020 рік, а також встановлено порядок дій споживача для реалізації такого права. Так, споживач, що не є побутовим, мав право до 01 листопада 2019 року подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на 2020 розрахунковий календарний рік.

Як вже зазначалося, 21.10.2019 на засіданні правління ПАТ «Донбасенерго» було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2019/10-02 щодо не направлення на адресу ПАТ «Донецькоблгаз» уточненої заявки на величину річної потужності на 2020 розрахунковий рік.

Водночас, як свідчать матеріали справи, ПАТ «Донбасенерго» підписало додаток № 4 від 31.10.2019, в якому ПАТ «Донецькоблгаз» зазначено інформацію про фактичне споживання природного газу по Слов`янська теплова електрична станція Структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» у попередньому періоді (01.10.2018-30.09.2019) в розмірі 13 635 506,00 м.куб., заповнивши заяву на річну потужність на період з 01.01.2020-31.12.2020 в розмірі 13 635 506,00 м.куб., тобто у тому самому розмірі, що і в попередньому газовому році.

З матеріалів справи та наданих представником позивача пояснень вбачається, що позивачем не було змінено розмір замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий 2020 календарний рік у порівнянні з 2019, та, відповідно, ПАТ «Донбасенерго» не було надано Оператору ГРМ (ПАТ «Донецькоблгаз») уточнену заявку на величину річної замовленої потужності на 2020 рік.

Відтак, додаток № 4 від 31.10.2019 до договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 неможливо розцінити як уточнену заявку ПАТ «Донбасенерго» на величину річної потужності на 2020 розрахунковий рік.

Як вбачається зі змісту акту Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.08.2020 № 322, у ПАТ «Донецькоблгаз» були відсутні підстави враховувати уточнену заявку на величину річного замовленої потужності ПАТ «Донбасенерго» (від 31.10.2019) для визначення величини річної замовленої потужності. Також у вказаному акті було зазначено про те, що ПАТ «Донецькоблгаз» мало здійснити розрахунок річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) ПАТ «Донбасенерго», на розрахунковий календарний рік виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом (об`єктами) за газовий рік (з 01 жовтня по 30 вересня), що передував розрахунковому календарному року.

Таким чином, за висновком суду, ПАТ «Донецькоблгаз» не мав права нараховувати ПАТ «Донбасенерго» вартість перевищення замовленої потужності у 2020 році.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне протлумачити зміст двостороннього правочину, вчиненого ПАТ "Донбасенерго" та ПАТ "Донецькоблгаз" шляхом підписання Додатку від 31.10.2019 до Заяви- приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 таким чином:

Умову:

Інформаційна довідка про фактичне споживання природного газу по Слов`янська теплова електрична станція Структурна одиниця ПАТ "Донбасенерго" за попередній газовий рік (з 01.10.2018 30.09.2019)

ріод Факт споживання, м. куб.
01.10.2018-30.09.201913 635 506,00

- тлумачити як виконання зобов`язання ПАТ "Донецькоблгаз", передбаченого п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, по інформуванню ПАТ "Донбасенерго" про величину фактичного споживання газу об`єктами ПАТ "Донбасенерго" в період 01.10.2018 - 30.09.2019;

Умову:

Заява споживача на річну потужність

Період Заявлена річна потужність, м. куб.
01.01.2020-31.12.201913 635 506,00

- тлумачити як згоду ПАТ "Донбасенерго" на величину річної замовленої потужності для об`єктів ПАТ "Донбасенерго" на період 01.01.2020 - 31.12.2020 в розмірі 13 635 506, 00 м. куб., визначену ПАТ "Донецькоблгаз" згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газрозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Щодо позовних вимог щодо визнання відсутності у ПАТ «Донецькоблгаз» права вимоги до ПАТ «Донбасенерго» оплатити на користь ПАТ «Донецькоблгаз» вартість перевищення ПАТ «Донбасенерго» в травні та червні 2020 року величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 та правової позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимога про визнання відсутності у ПАТ «Донецькоблгаз» права вимоги до ПАТ «Донбасенерго» оплатити на користь ПАТ «Донецькоблгаз» вартість перевищення ПАТ «Донбасенерго» в травні та червні 2020 року величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020 не є способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), який передбачений положеннями Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України.

Водночас, вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Така правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

По суті вищезазначена вимога є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення, та спрямована на встановлення підстав існування права або законного інтересу, за захистом якого особа може звернутись, однак сама по собі ефективним способом захисту не є. Встановлення судом такого факту може мати місце лише при розгляді іншого господарського спору. Так, в провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1177/20 за позовом публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі відокремленого структурного підрозділу Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації до публічного акціонерного товариства Донбасенерго про стягнення заборгованості в сумі 13 610 477,32 грн., яка нарахована за перевищення річної замовленої потужності за травень 2020. Отже, в межах даної справи суд може надати оцінку наявності або відсутності ПАТ «Донецькоблгаз» права вимоги до ПАТ «Донбасенерго» оплатити на користь ПАТ «Донецькоблгаз» вартість перевищення ПАТ «Донбасенерго» в травні 2020 року величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем у даному випадку обрано неналежний спосіб захисту, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статті 123, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Донбасенерго до публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про тлумачення умов договору № 040-СЛ від 04.01.2016 та визнання відсутності права вимоги вартості перевищення в травні та червні 2020 величини замовленої річної потужності на період 01.01.2020-31.12.2020 задовольнити частково.

Протлумачити зміст двостороннього правочину, вчиненого ПАТ "Донбасенерго" та ПАТ "Донецькоблгаз" шляхом підписання Додатку від 31.10.2019 до Заяви- приєднання до умов договору розподілу природного газу № 040-СЛ від 04.01.2016 таким чином:

Умову:

Інформаційна довідка про фактичне споживання природного газу по Слов`янська теплова електрична станція Структурна одиниця ПАТ "Донбасенерго" за попередній газовий рік (з 01.10.2018 30.09.2019)

Період Факт споживання, м. куб.
01.10.2018-30.09.201913 635 506,00

- тлумачити як виконання зобов`язання ПАТ "Донецькоблгаз", передбаченого п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, по інформуванню ПАТ "Донбасенерго" про величину фактичного споживання газу об`єктами ПАТ "Донбасенерго" в період 01.10.2018 - 30.09.2019;

Умову:

Заява споживача на річну потужність

Період Заявлена річна потужність, м. куб.
01.01.2020-31.12.201913 635 506,00

- тлумачити як згоду ПАТ "Донбасенерго" на величину річної замовленої потужності для об`єктів ПАТ "Донбасенерго" на період 01.01.2020 - 31.12.2020 в розмірі 13 635 506, 00 м. куб., визначену ПАТ "Донецькоблгаз" згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газрозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Стягнути з публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ) на користь публічного акціонерного товариства Донбасенерго (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 34-А, ) судовий збір в сумі 2102,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 03.11.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2020

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова