ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2461/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Драганова А.І.
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" про стягнення витрат на правничу допомогу по справі №916/2161/20
про стягнення 95 587,24 грн
від позивача: Притула А.С. - довіреність №01/01/06 від 01.06.20р.;
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" про стягнення 95 587,24 грн.
Рішенням суду від 26.10.2020р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" відмовлено.

30.10.2020р. до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" надійшла заява про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу, згідно якого відповідач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" витрати на правничу допомогу у сумі 8 500 грн.

У поданій заяві відповідач зазначає про відсутність можливості надати необхідні докази понесених судових витрат, оскільки справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без стадії судових дебатів.

Ухвалою суду від 02.11.2020р. прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу до розгляду та призначено розгляд заяви в засіданні суду на 09.11.2020 р. о 16:30.

6.11.2020р. до суду від позивача надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу, згідно яких позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви щодо покладення заявлених судових витрат Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

Обґрунтовуючи подані заперечення, позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано документів на підтвердження факту оплати послуг адвоката у сумі 8 500 грн.

Крім того, позивач зазначає, що суми гонорару за участь у судових засіданнях є завищеними, оскільки тривалість засідань становила менше 2 годин, як визначено у звіті адвоката.

Щодо суми гонорару за підготовку відзиву на позовну заяву та заперечень по справі, позивач зазначає, що такий розмір не відповідає вимогам, визначеним у ст. 126 ГПК України, оскільки відповідачем необґрунтовано завищено час, витрачений на складання таких заяв.

Разом з цим позивач зазначає, що адвокатом Вішневським О.Л. безпідставно завищено розмір часу, витраченого на ознайомлення з матеріалами справи та здійснення її правового аналізу, оскільки ані предмет позову, ані його підстави не змінювались, більш того наразі існує велика кількість аналогічних справ, а тому, на думку позивача, тривалість визначення правової позиції також суттєво завищена.

Проаналізувавши зміст заяви та надані відповідачем докази у сукупності, заслухавши доводи позивача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з поданої відповідачем заяви, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 8 500 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідачем надано суду договір про надання правової допомоги № 1-09/20 від 03.09.2020 року (а.с.91-93), укладений між Приватним акціонерним товариством "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" (Клієнт) і адвокатом Вишневським О.Л. (Адвокат), за умовами якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу відповідно до цього договору, а клієнт зобов`язується виплачувати виконавцеві винагороду в розмірі і в терміни, вказані в цьому договорі.

Згідно до п.5.1 договору за надання правової допомоги, вказаної в цьому договорі, клієнт зобов`язаний виплачувати адвокату гонорар у розмірі 500 гривень за одну годину надання правової допомоги, витраченої адвокатом на представництво інтересів відповідача при розгляді справи № 916/2461/20 у суді, підготування заяв по суті справи та інших заяв та клопотань та пов`язані з цим роботи та послуги. У час надання правової допомоги зараховується весь час, необхідно витрачений адвокатом для надання правової допомоги, включаючи час підготовки та прибуття до місця надання допомоги, вивчення матеріалів справи, складання, подання або надіслання документів, очікування початку судового розгляду, в разі його затримки та інший. Сторонами узгоджено, що час участі адвоката у кожному судовому засіданні не може бути меншим ніж 2 години (з урахуванням підготовчих дій, прибуття до суду та очікування розгляду).

Відповідно до п. 5.2, п. 5.3 договору гонорар виплачується клієнтом на підставі звіту адвоката про надання правової допомоги після завершення розгляду справи в суді кожної інстанції, протягом п`яти днів з моменту отримання такого звіту. У звіті зазначається опис наданих адвокатом послуг, їх вартість та час, витрачений на їх надання. Гонорар перераховується клієнтом на банківський рахунок адвоката, вказаний в цьому договорі.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до його розірвання за письмовою заявою будь-якої із сторін. У разі розірвання договору за заявою сторони, сторони зобов`язані виконати зобов`язання, що виникли у них під час дії договору, і існуючі на момент отримання заяви про розірвання договору. (п. 8.1 договору).

Як вбачається з поданого відповідачем звіту адвоката (а.с.94) та детального опису (а.с.95), останнім надано наступні послуги:

- ознайомлення з матеріалами позовної заяви та визначення правової позиції у справі 3 години, вартість складає 1 500 грн;

- складання відзиву на позовну заяву 6 годин вартість складає 3 000 грн;

- складання заперечень 2 години, вартість складає 1 000 грн;

- участь у судових засіданнях 16.09.2020р., 12.10.2020р., 26.10.2020р. всього 6 годин, вартість складає 3 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, за змістом наведеної норми можливе покладення на сторони у справі як судових витрат як сум, які були сплачені стороною за отримання послуг адвоката, так і витрат, які мають бути сплачені.

Вказана позиція підтримана постановою Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019р., в якій зроблено наступний висновок: "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено".

Водночас, згідно з системним тлумаченням норм ГПК України, зокрема щодо належного обґрунтування заявлених вимог та подання відповідних доказів, у такому випадку стороною у заяві про розподіл судових витрат має бути зазначено, що такі витрати будуть понесені у майбутньому з вказанням строку їх сплати, а також з посиланням на відповідні положення угоди про надання правової допомоги.

В іншому випадку, обов`язковим є надання доказів (платіжних документів), що підтверджують факт понесення витрат та їх розмір.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, пунктом 5.2. договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що гонорар виплачується клієнтом на підставі звіту адвоката про надання правової допомоги після завершення розгляду справи в суді кожної інстанції, протягом п`яти днів з моменту отримання такого звіту.

Водночас відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження понесення витрат на оплату послуг адвоката, зокрема, рахунку, платіжного доручення, видаткового касового ордеру тощо. При цьому, як вбачається зі змісту заяви, відповідачем не зазначено, що такі витрати мають бути понесені у майбутньому.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на користь відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-пак" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст складено 16 листопада 2020р.

Суддя Ю.М. Щавинська