ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа № 911/1161/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ)

до Житлово-комунального підприємства "Немішаєве", (07853, вул. Чкалова, буд. 42, смт. Немішаєве, Бородянський район, Київська область)

про стягнення 21 270, 65 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ЖКП "Немішаєве" про стягнення 7 919, 26 грн пені, 2 824, 22 грн 3 % річних, 10 527, 17 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної оплати за поставлений позивачем природний газ згідно договору № 1611/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 26.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.05.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/1161/20 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖКП "Немішаєве" про стягнення 21 270, 65 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

05.06.2020 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 139 від 01.06.2020 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. При цьому, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2016 р. між позивачем (надалі - постачальник) та відповідачем (надалі - споживач) було укладено договір № 1611/1617-ТЕ-17 постачання природного газу, згідно умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) природний газ обсягом до 68 тис. куб. метрів (шістдесят вісім тисяч куб. метрів), у тому числі за місяцями (тис. куб. метрів):

МісяцьОбсягМісяцьОбсяг
жовтень10січень12
листопад12лютий12
грудень12березень10
IV кв. 2016 р.34І кв. 2017 р.34

Відповідно до п. 3.1. Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, що ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) - у пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.4. Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використаного природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Згідно з п. 5.2. Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 4 942, 00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %. Усього до сплати разом з одатком на додану вартість - 5 930, 40 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять грн. 40 коп.).

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсотковї поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 12.1. Договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

23.01.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 26.09.2016 р. № 1611/1617-ТЕ-17.

На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2016 р. по березень 2017 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 309 738, 88 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 р. на суму 26 016, 66 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 р. на суму 53 343, 95 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2016 р. на суму 59 760, 64 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 р. на суму 65 548, 72 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 р. на суму 56 831, 03 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 р. на суму 48 237, 88 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 27.03.2019 р. було виконано свій обов`язок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 309 738, 88 грн, що підтверджується випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виписками з банківського рахунку позивача, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 1611/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 26.09.2016 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 28.03.2017 р. по 25.10.2017 р. всього на загальну суму 7 919, 26 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк відповідач обов`язок щодо оплати природного газу не виконав, здійснивши оплату за поставлений природний газ на загальну суму 309 738, 88 грн у повному обсязі лише 27.03.2019 р., що підтверджується договором № 1611/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 26.09.2016 р. та відповідною додатковою угодою до нього, відповідними актами приймання-передачі природного газу, випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виписками з банківського рахунку позивача, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 7 919, 26 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 28.03.2017 р. по 31.03.2019 р. на загальну суму 10 527, 17 грн та 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 28.03.2017 р. по 26.03.2019 р. на загальну суму 2 824, 22 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 10 527, 17 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 2 824, 22 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві № 139 від 01.06.2020 р. на позовну заяву, зокрема, щодо нарахування позивачем пені від суми основної заборгованості за договором № 1611/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 26.09.2016 р. більше ніж шість місяців, а саме за період з 28.03.2017 р. по 25.10.2017 р. всупереч вимогам встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу є безпідставними та необґрунтованими, оскільки виконаний позивачем розрахунок пені здійснений в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу за кожним актом приймання-передачі природного газу (зобов`язанням) окремо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-комунального підприємства "Немішаєве" (07853, вул. Чкалова, буд. 42, смт. Немішаєве, Бородянський район, Київська область; ідентифікаційний код 23579528) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ; ідентифікаційний код 20077720) 7 919 (сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 26 (двадцять шість) коп. пені, 10 527 (десять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн 17 (сімнадцять) коп. інфляційних збитків, 2 824 (дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 22 (двадцять дві) коп. 3 % річних та судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца