ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020м. ДніпроСправа № 904/2440/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Безрідної Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФИТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 18 000,00грн., пені у розмірі 3 970,08грн., 15% річних у розмірі 3 157,33грн., штраф у розмірі 4 841,56грн. (з урахуванням зменшення)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФИТ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 24 207,82грн., пені у розмірі 3 039,48грн., 15% річних у розмірі 1 903,08грн., штраф у розмірі 4 841,56грн.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.03.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №150319/1139, за яким відповідно до п.1.1. постачальник зобов`язується передати у власність покупця, прийняти та оплатити запасні частини, шини та мастильні засоби і рідини до техніки, відповідно до накладних, в яких визначаються номенклатура, кількість та вартість товару і які є невід`ємною частиною Договору.

На виконання Договору позивачем було поставлено товар на загальну суму 291 350,46 грн. В порушення умов Договору відповідач станом на 30.04.2020 року з позивачем розрахувався частково, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 207,82 грн.

Крім того, позивачем відповідно до умов договору та законодавства було нараховано пеню у розмірі 3039,48грн., 15% річних у розмірі 1903,08грн., штраф у розмірі 4841,56грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України постановлено установити з 12 березня 2020 до 3 квітня 2020 на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211" введено заборону залізничних, авіа-та автобусних міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також роботу метрополітенів; заборонено проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб. Дозволено лише заходи, необхідні для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №338-р "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації" з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 22.04.2020 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України №241 від 29.03.2020, №242 від 20.03.2020, №255 від 02.04.2020, №262 від 08.04.2020, №284 від 15.04.2020), а саме всі карантинні обмеження подовжено до 31.08.2020.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" постановлено внести зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 6, ст.56), а саме:

1. Пункт 4 Розділу Х Прикінцеві положення викласти в такій редакції:

4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює строки, встановлені у статтях 46, 157, 174, 195, 229, 248, 256, 260, 263, 273, 288, 292, 295, 306, 321, 325, 341, 342, 346, 349, 354, а також продовжує процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину..

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 Розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020, тобто строки для подання заяв сторін щодо продовження процесуальних строків, встановлених судом на підставах, встановлених цим Законом, скінчилися 06.08.2020.

Жодної заяви сторін щодо продовження процесуальних строків до Господарського суду у вказаний період не надійшло.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2020 вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; розгляд справи почати спочатку; замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; призначити підготовче засідання по справі на 27.08.2020.

20.08.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2020 відмовлено у проведенні судового розгляду у режимі відеоконференції.

25.08.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині основного боргу та збільшення позовних вимог в частині пені та 15% річних; та оригінал клопотання про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції.

26.08.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи на будь-якій стадії (підготовче засідання, розгляд справи по суті, тощо) здійснювати без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами, з метою попередження розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 на території України, оскільки позивач проводить свою діяльність в м.Києві і більша частина працівників працює дистанційно, задля унеможливлення розповсюдження хвороби.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 відкладено підготовче судове засідання на 01.10.2020.

01.10.2020 повноважні представники сторін у підготовче судове засідання не з`явились.

01.10.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача. В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 відкладено підготовче судове засідання на 12.10.2020.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 27.10.2020.

27.10.2020 підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Петренко Н.Е. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020 призначено судове засідання на 12.10.2020.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.11.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.11.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФІТ" (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК" (далі - постачальник, позивач) укладено договір поставки № 150319/1139 від 15.03.2019 року.

Предмет договору. Пунктом 1.1. Договору визначено, що постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити запасні частини, шини, та мастильні засоби і рідини до техніки, в подальшому іменовані "Товар", відповідно до накладних, в яких визначаються номенклатура, кількість та вартість товару і які є невід`ємною частиною даного Договору.

Загальна сума Договору визначається, як сума всіх накладних та/або сума Товару, що була доставлена покупцю (пункт 3.1. Договору).

Покупець зобов`язаний перерахувати повну (100%) оплату за товар на п/р Постачальника у розмірі визначеному у видатковій накладній протягом 21 календарних днів з дати отримання товару. Датою отримання товару вважається дата передачі товару покупцю, що зазначена у видатковій накладній. (п.5.1. Договору).

Крім того, відповідно до п.6.3. Договору передбачено, що за прострочення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від суми невиконаного зобов`язання. В порядку ст. 625 ЦК України, покупець сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми.

У випадку порушення строків перерахування оплати за Товар більше ніж на 30 календарних днів покупець, окрім пені, сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми заборгованості (п. 6.4. Договору).

Строк. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до завершення всіх взаєморозрахунків за даним Договором. (п. 10.9. Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено товар відповідачу:

- товар на загальну вартість 26 458,08 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 45784 від 28.10.2019 (а.с. 9);

- товар на загальну вартість 2714,04 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 53719 від 03.12.2019 (а.с.10);

- товар на загальну вартість 1588,38 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 53923 від 04.12.2019 (а.с. 11);

- товар на загальну вартість 3286,26 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 53981 від 04.12.2019 (а.с. 12);

- товар на загальну вартість 1136,64 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 54145 від 04.12.2019 (а.с. 13);

- товар на загальну вартість 1218,90 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 53402 від 02.12.2019 (а.с. 14);

- товар на загальну вартість 1415,04 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 47801 від 05.11.2019 (а.с. 15);

- товар на загальну вартість 902,40 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 47564 від 04.11.2019 (а.с. 16);

- товар на загальну вартість 77,64 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 47462 від 04.11.2019 (а.с. 17);

- товар на загальну вартість 1843,74 грн., що підтверджується видатковою накладною/товарно-транспортною накладною № 2377-00 47406 від 04.11.2019 (а.с. 18).

В свою чергу, в порушення умов Договору відповідачем було частково сплачено вартість поставленого товару, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 207,82грн.

Крім того, між позивачем та відповідачем 04.03.2020 складено та підписано акт звіряння взаємної заборгованості, без будь-яких заперечень з боку відповідача, відповідно до якого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 29 207,82 грн. (а.с.19).

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №26-03-01 від 26.03.2020 про сплату заборгованості у розмірі 29 207,82 грн. строком до 30.03.2020 року (а.с. 20).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов п. 5.2. Договору строк оплати за поставлений товар за видатковими накладними є таким, що настав.

Згідно ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов`язання, доказів припинення відповідних зобов`язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідач 28.05.2020 та 30.07.2020 частково розрахувався з позивачем, а саме сплатив 6 207,82грн. основного боргу.

У зв`язку із чим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 000,00 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до законодавства та п. 6.3. та п.6.4. Договору позивачем до сплати відповідачу нараховано пеню у розмірі 3039,48 грн. та штраф у розмірі 4841,56 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до законодавства та п. 6.3. Договору позивачем до сплати відповідачу нараховано 15% річних у розмірі 1903,08грн.

Господарський суд перевірив розрахунки пені, штрафу та 15% річних позивача та визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФИТ" про стягнення заборгованості у розмірі 18 000,00грн., пені у розмірі 3 970,08грн., 15% річних у розмірі 3 157,33грн., штраф у розмірі 4 841,56грн. (з урахуванням зменшення) - задовольнити у повному обсязі.

Закрити провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 6 207,82грн. на підставі статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФИТ" (49050, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8, код ЕДРПОУ 39518716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК" (01004, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, кім. 204, ) заборгованість у розмірі 18 000,00грн. (вісімнадцять тисяч грн. 00коп.), пеню у розмірі 3 970,08 грн. (три тисячі дев`ятсот сімдесят грн. 08 коп.), штраф у розмірі 4 841,56грн. (чотири тисячі вісімсот сорок одна грн. 56 коп.) 15% річних у розмірі 3 157,33грн. (три тисячі сто п`ятдесят сім грн. 33 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКОМПОНЕНТИ "АВТЕК" (01004, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, кім. 204, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ САЛФИТ" (49050, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8, код ЕДРПОУ 39518716).

Повний текст рішення складено та підписано - 19.11.2020.

Суддя Н.Е. Петренко