Справа № 909/1037/20
УХВАЛА

25.11.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., розглянувши матеріали позовної заяви № 18143/20 від 20.11.2020

за позовом: Івано-Франківського міського центру зайнятості, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд.34 б, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення грошових коштів в сумі 42 286 грн 14 к.

встановив: Івано-Франківський міський центр зайнятості звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення грошових коштів в сумі 42286 грн 14 к.

Дослідивши позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з такого.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору (від 20.11.2020 вх.№18150/20), в якому просить суд відстрочити йому сплату судового збору у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів, призначених для сплати судового збору.

Частиною 2 ст.123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 ЗУ "Про судовий збір").

Слід зазначити, що відстрочення, розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати можливе лише у випадках та за наявності умов, передбачених ч.1 ст.8 ЗУ "Про судовий збір". Наведений перелік підстав для вчинення судом вказаних дій є вичерпним.

Відтак позивач не навів та суд не встановив будь-яких з наведених вище обставин, які б слугували підставою, відповідно до ст.8 ЗУ "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2ст. 9 вказаного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, передбачених процесуальним законом.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому суд зазначає, що безпідставне надання пільг з реалізації обов`язку щодо сплати судового збору одному з учасників судового процесу, має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналізуючи право особи на розгляд звернення особи до суду, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", де зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду... Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"). Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Зважаючи на викладене, подаючи позов Івано-Франківський міський центр зайнятості повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" - прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року - становить 2102 гривні.

При поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2102 гривні, оскільки вона містить одну вимогу майнового характеру - стягнення 42286 грн 14 к. та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Проте, позивач доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі суду не надав.

В силу ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 4, 164, 172, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні клопотання Івано-Франківського міського центру зайнятості про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву від 20.11.2020 вх.№18143/20 залишити без руху.

3. Позивачу у десятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:

- докази сплати судового збору в розмірі 2102 грн 00 к;

4. Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

5. Учасники справи можуть отримувати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/ та на веб-сторінці Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дата підписання 25.11.2020

Суддя Т. В. Максимів