ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5264/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від відповідача: Гурський В.С., ордер серії АЕ №1011076 від 24.09.2020 р., адвокат;

представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки", м. Київ

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року про відмову у забезпеченні позову (суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/5264/20

за позовом Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10", м. Дніпро

про стягнення 1 626 659, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Сільськогосподарське приватне товариство "Чумаки" звернувся до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" із позовом про стягнення 1 626 659,60 грн., з яких: основний борг у розмірі 1 400 000,00грн., штраф- 40 000,00грн., 3% річних- 20942,00грн., пеня- 137545, 21грн., інфляційні втрати - 28 172,39грн.

Одночасно з позовною заявою, позивач надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10", м. Дніпро та знаходяться у будь-яких банках чи інших фінансових установах, касі підприємства чи у третіх осіб на території України, в межах суми позову у розмірі 1 626 659,60грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі №904/5264/20 відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач Сільськогосподарське приватне товариство "Чумаки" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5264/20 від 28.09.2020 року скасувати, заяву задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки заяві про забезпечення позову та про необхідність її розгляду за участі представника позивача.

На думку апелянта, взявши до уваги заперечення відповідача на заяву про забезпечення доказів, подане відповідачем з порушенням норм ГПК, та за умов його обізнаності щодо надходження та розгляду процесуального документу, повідомлення про розгляд якого судом не здійснюється, судом порушено такі основні принципи судового процесу як гласність і відкритість судового процесу, повне фіксування технічними засобами, змагальність сторін, диспозитивність.

Апелянт вважає, що відмовивши у задоволенні заяви, суд першої інстанції не навів мотивів, які вплинули на прийняте ним рішення.

Арешт грошових коштів відповідача в межах суми позову стосується грошових коштів, які належить до предмету спору, є адекватним заходом забезпечення позову, що не позбавляє відповідача власності на грошові кошти, а забезпечується з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить позивач, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі № 904/5264/20 та задоволення заяви.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі №904/5264/20, розгляд призначено на 25.11.2020р. колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В., суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

В судовому засіданні 25.11.2020 року представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Представник позивача - Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки" правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст.42 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання повідомлений судом апеляційної інстанції належним чином за адресою, що розміщена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України « Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними ви виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10.01.2002року № 10-р виконання функцій національного оператора поштового зв`язку покладено на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

Отже, Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» є розпорядником інформації щодо універсальних послуг поштового зв`язку ( стосовно умов постачання товарів, послуг та цін на них). Цілком правомірним є використання інформації, отриманої з офіційного сайта цього підприємства.

Таким чином, суд може користуватися відомостями, отриманими з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера щодо пересилання поштових відправлень. До матеріалів справи може бути долучено засвідчений судом витяг з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду).

Як вбачається з Трекінгу № 397 відправлення на адресу позивача - Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки" вручено 17.11.2020 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач Сільськогосподарське приватне товариство "Чумаки", як заявник апеляційної скарги (скаржник) та учасник судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.

25.11.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Сільськогосподарське приватне підприємство "Чумаки" 25.09.2020 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" із позовом про стягнення боргу у розмірі 1 629 659,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань за Договором №23/11/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 23.11.2017 року в частині повернення коштів за договором.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач Сільськогосподарське приватне підприємство « Чумаки» посилався на те, що не вжиття зазначених заходів забезпечення позову, істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки Відповідач матиме можливість розпоряджатися спірними грошовими коштами та розтратити їх з метою не повернення їх позивачу та ухилення від виконання рішення суду по справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Зі змісту поданої заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України у редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

· розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

·забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

·наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

·імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодного доказу того, що відповідач вчиняє або може вчинити дії, які унеможливлють виконання судового рішення.

З огляду на те, що позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено будь-яких обставин, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по суті спору, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, доводи апелянта про те, що суд не надав належної оцінці заяві про забезпечення позову є безпідставними, оскільки окрім посилань на норми ГПК України, які регламентують питання забезпечення позову, та рішень Європейського Суду, заява не містить жодного доказу на підтвердження необхідності вжиття відповідних заходів.

Посилання апелянта на порушення судом принципів гласності, відкритості та диспозитивності з тих підстав, що відповідач уже в день подання заяви про забезпечення позову, був обізнаний про подання такої заяви та надав заперечення на неї, є необгрунтованими, оскільки на сайті господарського суду Дніпропетровської області - dp.arbitr.gov.ua, який є відкритим для доступу, у розділі « Список автоматично розподілених судових справ» в день надходження відображається інформація про суть судової справи, сторони, склад суду, що автоматично визначається у день надходження заяви.

Таким чином, відповідач не був позбавлений можливості бути обізнаним про надходження заяви за умов відслідковування сайту господарського суду, а тому відсутні порушення з боку суду першої інстанції, на які посилається апелянт.

Крім того, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про порушення його прав внаслідок розгляду заяви без його участі.

Так, відповідно до статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином, питання необхідності розгляду заяви про забезпечення позову за участю заявника, вирішується судом на власний розгляд, з урахуванням обставин конкретної справи і не є обов`язковим, а тому суд не порушив норми процесуального права, розглянувши дану заяву без участі позивача.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного товариства "Чумаки", м. Київ - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року (суддя Кеся Н.Б.) про відмову у забезпеченні позову у справі №904/5264/20- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.11.2020року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов