ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1887/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Антонік С.Г. (доповідач),

судді: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" м. Київ в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 року (суддя Назаренко Н.Г., повний текст рішення складено ті підписано 06.08.2020р.) у справі №904/1887/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-ЕЛЕКТРО", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" м. Київ в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 20 650,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-ЕЛЕКТРО" з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 20 650,38 грн.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-ЕЛЕКТРО" суму страхового відшкодування у розмірі 20 650,38 грн. та 2 102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення з відповідача 1 000 грн. витрат на проведення експертизи відмовлено.

Суд визнав доказаним факт завдання позивачеві збитків на суму 43 586,10 грн., витрачених ним на відновлювальний ремонт належного позивачеві автомобіля Renault Master. І оскільки відповідачем було сплачено лише 22 935,72 грн., то суд стягнув 20 650,38 грн. Відмовляючи у стягненні з відповідача витрат понесених позивачем на відповідь експерта у сумі 1 000,00 грн. суд зазначає, що в данному випадку понесення позивачем витрат на звернення до експерта для проведення експертизи було не обов`язковим, оскільки позивачем до матеріалів справи надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" м. Київ в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО».

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що:

- доказами вартості відновлюваного ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Renault» д.н. НОМЕР_1 , відповідно до законодавства, є акт автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру вартості відновлення автомобіля з урахуванням зношеності (матеріальний збиток), проведеного особою, що має відповідну кваліфікацію та спеціальні знання у галузі автотоварознавства та має відповідний сертифікат оцінювача або свідоцтво судового експерта;

- висновок судового експерта Цаберябого В.М. як доказ по справі більш об`єктивно визначає вартість відновлювального ремонту автомобіля порівняно з актом виконаних робіт №АДТ01904047 від 10.06.2019 року, наданим позивачем, оскільки Висновок визначає вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу в зв`язку з пошкодженням автомобіля саме внаслідок в ДТП 06.05.2019 року, а наданий позивачем акт відображає лише пошкодження та вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент його огляду 10.06.2019 року працівниками СТО, тобто рахунок не відображає пошкоджень та вартості відновлювального, через пошкодження автомобіля в ДТП 06.05.2019 року;

- наданий позивачем акт є лише комерційною пропозицією по відновленню автомобіля, в той час як Висновок складений судовим експертом, який має спеціальні знання в сфері проведення автотоварознавчих досліджень по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобілів;

- огляд судовим експертом ОСОБА_2 пошкодженого автомобіля «Renault» д.н. НОМЕР_1 проведено відразу після ДТП 10.05.2019 року, тоді як рахунок було складено набагато пізніше, відповідно висновки судового експерта Цаберябовим В.М. більш об`єктивно визначають розмір страхового відшкодування;

- під час визначення вартості відновлювального ремонту до деталей автомобіля «Renault» д.н. НОМЕР_1 , які підлягали заміні мав бути застосований коефіцієнт фізичного зносу. В акті виконаних робіт коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався. Відповідно вартість деталей які підлягали заміні рахувались як нові, в той час як на автомобілі «Renault» д.н. НОМЕР_1 деталі вже мали певні пошкодження, отже в даному випадку відбулось не відновлення пошкодженої речі а її поліпшення;

- суд першої інстанції взявши до уваги акт виконаних робіт №АДТ01904047 від 10.06.2019 року визначив та стягнув страхове відшкодування в порушення ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що свідчить про неповне з`ясування обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Просить скасувати рішення господарського суду і ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, винесене при повному з`ясуванні обставин справи, а тому повинно бути залишене без змін. Апеляційну скаргу відповідача вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г. - доповідач, суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 07.09.2020 року відкрите апеляційне провадження у справі 904/1887/20. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Зупинено дію рішення господарського суду на час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин в м. Дніпро по вулиці Шмідта е/о № 11 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus RХ350, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , та автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю ПРОМ-ЕЛЕКТРО (далі - позивач) на праві власності, під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП автомобіль Renault Master отримав механічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2019 у справі № 203/1776/19 водія автомобіля Lexus RХ350 ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 25).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" в особі філії в місті Дніпро Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА", яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" в особі філії в місті Дніпро Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (далі - відповідач) за полісом обов`язкового страхування №456613.

08.05.2019р. ОСОБА_4 на бланку страхової компанії «ІНГО Україна» складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

10.05.2019 експертом ОСОБА_2 за участю водія ОСОБА_3 складено протокол огляду транспортного засобу автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 .

На замовлення відповідача від 31.05.2019р. судовим експертом Цаберябим В.М. проведено експертне, автотоварознавче дослідження та за його результатами 02.08.2019р. складено висновок № 112/19 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля (т.1 а.с. 75-79).

Згідно висновків зазначеної експертизи встановлено наступне:

- ринкова вартість автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП (на 06.05.2019 року) складає 287 316,00 грн.;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 60 598,35 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали;

- величина коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорівнює 0,6096;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 26 871,66 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали.

В червні 2019 року позивач власними коштами здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 та поніс фактичні втрати у сумі 43 586,10 грн. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт АДТО1904047 від 10.06.2019, рахункомфактури № АДС-005158 від 29.05.2019 та платіжним дорученням № 232 від 12.06.2019 (т.1а.с. 27, 28, 29).

20.11.2019р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі заподіяного збитку у сумі 43 586,10 грн., яка зареєстрована відповідачем 22.11.2019р.

Листом від 20.11.2019р. на адресу відповідача позивач, на підтвердження понесених витрат, надав копію рахунку-фактури та Акт виконаних робіт.

24.12.2019 відповідачем здійснено часткову страхову виплату у сумі 22 935,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16921 від 24.12.2019 (а.с. 31).

В наслідок часткової оплати страхового відшкодування заборгованість відповідача перед позивачем склала 20 650,38 грн., у зв?язку з чим останній і звернувся до суду.

Як встановлено апеляційним судом, сторонами не оспорюється факт страхового випадку та обов?язок страховика відшкодувати витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача. Спір між сторонами полягає в застосуванні при відшкодуванні шкоди Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідач здійснюючи часткову виплату виходив з того, що відповідно до ст.29 Закону, відшкодуванню підлягають витрати пов?язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу і згідно експертного висновку, яким враховано зношеність, вартість відновлювального ремонту складає 26 871,66 грн. При цьому, оскільки виплата здійснюється на рахунок позивача, відповідач, керуючись ч.2 ст.36 Закону, зменшив суму відшкодування на суму податку на додану вартість.

Позивач же вважає, що при розрахунку відновлювального ремонту експертом неправильно застосовано Методику при визначені коефіцієнту зносу, що й призвело до заниження вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до ч..2.1. ст.2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ч. 22.1. ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 36.2. ст.36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З урахуванням наведених норм права колегія суддів зазначає, що норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають пріоритет у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед іншими актами цивільного законодавства (ч.2.1 ст.2 Закону).

Тому відповідно до ч. 22.1. ст.22, ст.29 Закону, сума відшкодувань страховика, пов?язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, обмежується сумою зазначеною у страховому полісі та визначається з урахуванням зносу.

З цих підстав колегія суддів погоджується з доводом апелянта, що при відшкодуванні обов?язково враховується знос.

АТ «СК «Інго» в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.7.39 г) Методики, винятками стосовно використання зазначених вимог (застосування фізичного зносу) є: складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, які підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до п.1.6 розділу 1 цієї Методики. Тому експерт, оскільки автомобіль на момент ДТП мав пошкодження, обґрунтовано застосував коефіцієнт фізичного зносу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1.6. Методики, експлуатаційне пошкодження - пошкодження, що утворилося внаслідок експлуатації КТЗ й обумовлене його експлуатаційним зносом (зміною первісних властивостей) та умовами експлуатації. До експлуатаційних пошкоджень належать прості деформації складових частин кузова, кабіни, що характеризуються плавними формами, легко піддаються ремонту та розташовані у легкодоступних місцях, які виникли в процесі експлуатації КТЗ, сколювання лаку пофарбованого покриття (далі - ЛФП) на лицьових поверхнях кузова, пошкодження ЛФП внаслідок тертя з ущільнювачами. Загальна площа деформації (деформацій) не повинна перевищувати 1,0 дм 2. До експлуатаційних пошкоджень у вигляді простої деформації складових кузова, кабіни КТЗ належать деформації, які виникли від тиску будь-яких предметів чи тіла людини (вм`ятини від рук, від падіння граду, каштанів і подібних за розмірами і масою предметів, від дрібних камінців під час руху КТЗ тощо).

В п.7.37 Методики наведено форму розрахунку коефіцієнту фізичного зносу Ез.

Згідно п.7.38. Методики, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

5 років - для мототехніки.

П.7.39. Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Колегія суддів звертає увагу, що експертом в експертному висновку зазначено, що на момент ДТП транспортний засіб був на ходу, з слідами пошкоджень експлуатаційного характеру:

- вм?ятина на дверях передніх правих, порозі правому;

- зрізи лакофарбового покриття на дверях задніх правих;

- розбитий покажчик повороту на дзеркалі правому.

Оскільки КТЗ на момент ДТП мав пошкодження експлуатаційного характеру, строк експлуатації не перевищував 4-х років, то відповідно до п.7.38 Методики коефіцієнт зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Що стосується зменшення відшкодування на суму податку то слід зазначити, що ч.36.2. ч.36 Закону дійсно передбачає, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Але разом з тим дана норма передбачає й те, що доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже, при наданні страховику документально підтвердженого факту оплати проведеного ремонту, розмір оціненої шкоди відшкодовується з урахуванням ПДВ.

Оскільки позивачем відповідачу для виплати відшкодування надавалися рахунок-фактура, акт виконаних робіт, платіжне доручення, яким оплачені виконані роботи, то відповідач безпідставно зменшив суму відшкодування на суму ПДВ.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 284Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія «Інго України» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 року у справі № 904/1887/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін