ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2813/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від відповідача: Скиба С.Г., довіреність № 463/ПУ/2020 від 13.01.2020 р., представник;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020, ухвалене суддею Назаренко Н.Г., повний текст якого складений 07.09.2020, у справі №904/2813/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "EUTIT-UA", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за Договором виконання робіт № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019 в розмірі 510 789,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "EUTIT-UA" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості за Договором виконання робіт № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019 в розмірі 510 789,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору в частині оплати виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/2813/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлогравугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "EUTIT-UA" суму боргу у розмірі 510 789,60 грн. та 7661,85грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, нез"ясування всіх обставин справи, зокрема щодо узгодження сторонами ціни робіт, просить рішення господарського суду скасувати.

При цьому в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що саме калькуляція та кошторис, які підписані сторонами, є належними доказами, того що сторони узгодили ціну робіт, які будуть виконуватися. В додатку №1 до договору зазначені тільки найменування робіт та їх об`єм, цей додаток підписаний обома сторонами. Зазначеного в договорі додатку №2 (калькуляція), підписаного сторонами немає, а є тільки калькуляція вартості шефмонтажу та матеріалів підрядника від 22.10.2019, яка підписана тільки Позивачем, і в якій зазначені види робіт, їх кількість, ціна за одиницю виміру та сума.

Підписана тільки позивачем калькуляція, на якій ґрунтується розрахунок позовних вимог, не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст.7б, 77 ГПК України.

Крім того, частиною 3 ст.180 ГКУ передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору, які є суттєвими умовами будь-якого договору. Відсутність погодження ціни в порядку передбаченому п.5.2 договору означає, у відповідності до ч.2 ст.180 ГК України, що договір №8017-ДУ-УМТС-У є неукладений.

Відповідно між сторонами склалися позадоговірні відносини з виконання робіт до яких умови договору не застосовуються. Відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, які ґрунтуються на умовах договору що є неукладеним.

Не погоджується з висновком господарського суду, що ціна в договорі зазначена у п. 3.1 та є фіксованою.

Висновок суду про відсутність в Договорі положень щодо необхідності визначення ціни робіт шляхом узгодження кошторису (калькуляції) прямо суперечить п. 5.2 Договору.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався; про відкриття апеляційного провадження та встановлення строку для подання відзиву попереджений належним чином 15.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 (колегія суддів: головуючий, доповідач Іванов О.Г., судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/2813/20; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.11.2020.

16.11.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/2813/20 у зв`язку з відпусткою судді Березкіної О.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020, справу №904/2813/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Антонік С.Г., якою цього ж дня справу прийнято до свого провадження.

Позивач не скористалися правом участі у судовому засіданні, передбаченим ст.42 ГПК України. Про час та місце судового засідання повідомлені судом апеляційної інстанції належним чином за адресою, що розміщена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 2 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Оскільки суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника Позивача.

16.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи платіжних доручень від 31.07.2020 на суму 444 789,60 грн та від 13.08.2020 на суму 66 000,00 грн., які підтверджують оплату основного боргу та є доказом припинення основного зобов`язання у зв`язку з його виконанням.

Клопотання Позивача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи залишено без розгляду, оскільки надійшло на адресу колегії суддів вже після судового засідання та розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 16.11.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Між Приватним акціонерним товариством ДТЕК Павлогравугілля (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю EUTIT-UA (далі - позивач, виконавець) укладено Договір № 446-ПУ-ЦП (далі договір).

Пунктом 1 договору встановлено, що виконавець зобов`язується в 2019 році виконати роботи, зазначені в п. 1.2. цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Найменування робіт (код ДКПП 42.21): Виготовлення трубопроводу, футерованих базальтовими вкладишами, для поточного ремонту технологічного трубопроводу нагнітання поз. 2Yр10 на ТСГЦ поз. 2Y11 та ведення шефмонтажу (далі - роботи) (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору місце виконання робіт (об`єкт): Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул.. Шахтарська, 8.

Згідно п. 2.1. договору виконавець повинен виконати роботи, якість яких відповідає умовам що зазвичай ставляться до відповідного виду робіт, відповідно до технічного завдання.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що сума цього договору становить: 510 789,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 85 131,60 грн.

З моменту виставлення виконавцем рахунку за виконані роботи, сума виконаних робіт, що вказана в такому рахунку є фіксованою і зміні не підлягає окрім випадків, передбачених цим договором (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних робіт протягом 5 робочих днів з 15-го календарного дня після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату та аз умови надання виконавцем належним чином оформленої податкової накладної.

Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) виконавець складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виконавцем протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових накладних зобов`язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

Строк (термін) виконання робіт: 45 календарних днів. Кількість/обсяг робіт зазначені в додатку №1 (Технічне завдання) до цього договору та підтверджується у додатку № 2 до цього договору (калькуляція) (п.п. 5.1., 5.2. договору).

Роботи виконуються з матеріалів та запасних частин виконавця, вартість яких входить до ціни договору (п. 5.3. договору).

Згідно п. 5.4. договору виконані виконавцем роботи згідно з цим договором оформлюються актами прийму-передачі виконаних робіт із зазначенням коду згідно ДКПП, які виконавець надає до 101 числа місяця, наступного за звітним.

В акті приймання-передачі виконаних робіт повинен бути відображений фактичний обсяг виконаних робіт протягом звітного місяця (періоду) (п. 5.5. договору).

У відповідності до п. 5.6. замовник перевіряє надані Акти прийому-передачі виконаних робіт в строк до 3 робочих днів після їх отримання. У разі відмови замовника підписати Акт прийому-передачі виконаних робіт, він направляє письмове повідомлення виконавцю з відмовою від підписання Акту прийму-передачі виконаних робіт з вказуванням переліку виявлених недоліків (дефектів).

Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані роботи. Приймати надані роботи згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт та вимогами цього договору не пізніше 3 робочих днів з дня отримання від виконавця акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 6.1., пп. пп. 6.1.1., 6.1.2 договору).

Виконавець зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договору (п. 6.3, пп. 6.3.1 договору).

Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи (п. 6.4, пп. 6.4.1. договору).

Цей договір може бути скріплений печатками сторін, набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору (п. 10.1. договору).

Сторонами підписано додаток 1 до вказаного договору в якому визначено технічне завдання:

№ п/пНайменування робіт Одиниця вимірювання Об`єм
1Виготовлення труби сталевої Ш426, футерованої базальтовими вкладишами 303/20/500 з фланцями М.п10,0
2Виготовлення відведення сталевого Ш426, R700, 90є, футерованого базальтовими 303/20/500 з фланцями Шт.4
3Виготовлення відведення сталевого Ш426, R700, 51є, футерованого базальтовими 303/20/500 з фланцямиШт.1
4Виготовлення відведення сталевого Ш426, R700, 45є, футерованого базальтовими 303/20/500 з фланцямиШт.2
5Виготовлення відведення сталевого Ш426, футерованого базальтовими 303/20/500 з фланцямиШт.1
6Виготовлення труби сталевий Ш426, футерованого базальтовими 303/20/500 з фланцями і з відведенням Ш426, R290, 90 є, футерованого базальтовими вкладишами 350/20/500 з фланцями М.п.3,2
7Проведення шефмонтажа

26.12.2019 сторонами підписано додаткову угоду № 446-ПУ/ЦП/1 до договору № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019.

Пунктом 1 якого встановлено, що відповідно до ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, сторони дійшли до взаємної згоди продовжити строк дії договору до 31.03.2020.

На виконання умов договору відповідно до товарно-транспортної накладної № 524 від 25.12.2019 позивач здійснив поставку товару, передбаченого технічним завданням (а.с. 36).

25.12.2019 сторони підписали без заперечень Акт надання послуг № EU180, відповідно до якого, позивачем виконано роботи на загальну суму 444 789,60 грн. (а.с. 37).

Позивачем виписана податкова накладна № 6 від 25.12.2019 на загальну суму 444 789,60, у тому числі ПДВ - 20 % 74 131,60 грн. (а.с. 39)

Відповідно до квитанції про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількості і вартості показників до податкової накладної в ЄРПН, податкова накладна № 6 від 25.12.2019 зареєстрована в ЄРПН (а.с. 40).

10.02.2020 сторони без заперечень підписали Акт надання послуг № EU18, відповідно до якого, виконавцем виконані роботи з шефмонтажу ділянки трубопроводу, футерованих базальтовими вкладишами, для поточного ремонту технологічного трубопроводу нагнітання насоса поз. 2 Yр10 та ТСПЦ поз. 2 Yр11 на загальну суму 66 000,00 грн. (а.с. 41).

Позивачем виставлено відповідачеві рахунок на оплату № EU10 від 10.02.2020 на суму 66 000,00 грн. (а.с. 42).

Позивачем виписана Податкова накладна № 6 від 10.02.2020 на загальну суму 66000,00 грн., у тому числі ПДВ -20% - 11 000,00 грн. (а.с. 43).

Відповідно до квитанції про реєстрацію ПН/р коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної з ЄРПН, податкова накладна № 6 від 10.02.2020 зареєстрована в ЄРПН (а.с. 44).

Позивач зазначає, що оскільки строк повної оплати виконаних робіт відповідно до п. 4.1. договору склав протягом 5 робочих днів з 15-го календарного дня з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату, то останнім днем коли відповідач мав повністю розрахуватися за виконані роботи за Актом надання послуг EU180 від 25.12.2019 було 16.01.2020, за Актом надання послуг EU18 від 10.02.2020 - 03.03.2020.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати за виконані роботи не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 510 789,60 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що строк оплати вартості виконаних підрядних робіт на суму 510 789,60 грн. є таким, що настав. Однак, на момент розгляду справи доказів оплати Відповідачем виконаних робіт на дану суму до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту укладення Договору № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019, встановлення обставин, умов та факту виконання робіт по договору, встановлення факту невиконання відповідачем договору підряду в частині оплати за виконані роботи та правомірності вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконі роботи.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору підряду, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що роботи, передбачені Договором № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019, були виконані Позивачем на загальну суму 510 789,60 грн, що підтверджується Актом надання послуг EU180 від 25.12.2019 та Актом надання послуг EU18 від 10.02.2020, товарно-транспортною накладною № 524 від 25.12.2019, підписаними представниками обох сторін без зауважень.

Даний факт Відповідач у апеляційній скарзі не оспорює.

Оскільки строк повної оплати виконаних робіт відповідно до п. 4.1. договору становить протягом 5 робочих днів з 15-го календарного дня з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату, то останнім днем, коли відповідач мав повністю розрахуватися за виконані роботи за Актом надання послуг EU180 від 25.12.2019 було 16.01.2020, за Актом надання послуг EU18 від 10.02.2020 - 03.03.2020.

Отже, з урахуванням положень пункту 4.1 договору, на момент звернення із позовною заявою та розгляду справи, строк оплати виконаних підрядних робіт на суму 510 789,60 грн. є таким, що настав.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На момент розгляду справи доказів оплати Відповідачем виконаних робіт на суму 510 789,60 грн. до суду не надано. А тому, позовна вимога про стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 510 789,60 грн. правомірно задоволена господарським судом.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що сторони не узгодили в договорі ціну договору, у зв`язку з чим спірний договір є неукладеним, колегією суддів не приймаються, як такі, що суперечать обставинам справи.

Статтею 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У відповідності до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Відповідно до п. 3.1. договору сума цього договору становить: 510 789,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 85 131,60 грн.

Отже, Договір № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019 не містить положень щодо необхідності визначення ціни робіт шляхом узгодження кошторису, оскільки ціна договору визначена у п. 3.1. Договору і є фіксованою.

Доводи скаржника про те, що саме пунктом 5.2. Договору сторони врегулювали порядок узгодження ціни, спростовуються змістом даного пункту Договору та зводяться до його вільного тлумачення.

Так, відповідно до п. 5.2. Договору, який міститься у розділі 5 "Виконання робіт", зазначено, що кількість/обсяг робіт зазначені в додатку №1 (Технічне завдання) до цього договору та підтверджується у додатку № 2 до цього договору (калькуляція).

Отже, даним пунктом Договору врегульовано підтвердження саме кількості/обсягу робіт, а не їх ціни, яка визначена п. 3.1. Договору.

Більш того, навіть відсутність підписаного сторонами додатку № 2 до цього договору (калькуляції), виключає кваліфікацію Договору № 446-ПУ-ЦП від 24.10.2019 як неукладеного, оскільки матеріалами справи підтверджено, що спірний договір сторонами фактично виконано (акти надання послуг EU180 від 25.12.2019, EU18 від 10.02.2020 підписано сторонами без заперечень).

Саме така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.11.2018 у справі № 926/3397/17, постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 914/2846/14, від 06.07.2016 у справі № 914/4540/14.

16.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи платіжних доручень від 31.07.2020 на суму 444 789,60 грн та від 13.08.2020 на суму 66 000,00 грн., які підтверджують оплату основного боргу та є доказом припинення основного зобов`язання у зв`язку з його виконанням.

Щодо даного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

У відповідності до ч. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву відповідачем додаються докази, які підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

В підготовчому засіданні господарським судом було з`ясовано, чи було надано сторонами по справі всі наявні докази, однак клопотання відповідача щодо надання додаткових доказів заявлено не було.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання зазначених вище документів до суду першої інстанції, апелянт зазначив, що у зв`язку з пандемією COVID-19 на підприємстві відповідача та на ТОВ "ДТЕК Сервіс", яке здійснює бухгалтерський та фінансовий облік Відповідача були запроваджені заходи профілактики захворювання, в тому числі віддалена робота, що порушило нормальні комунікації. Тому під час слухання справи у суді першої інстанції отримати роздруковані платіжні доручення про оплату основного боргу не було можливості з об`єктивних причин.

Господарський процесуальний кодекс допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятно, коли суд першої інстанції задовольнив позов, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги документи, без належного обґрунтування неможливості їх подання у встановлений законом або судом строк з причин, що не залежали від нього.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи судом першої інстанції Відповідач не повідомляв суд про неможливість надання будь-яких доказів та не заявляв клопотань про необхідність в їх отримані та долучені до матеріалів справи.

Більш того, у відзиві на позовну заяву відповідач навіть не посилався на оплату основного боргу та припинення основного зобов`язання у зв`язку з його виконанням, не повідомляв про наявність платіжних доручень від 31.07.2020 на суму 444 789,60 грн та від 13.08.2020 на суму 66 000,00 грн.

Здійснення бухгалтерського та фінансового обліку Відповідача іншим підприємством, яке своєчасно не надало Відповідачу роздруковані платіжні доручення про оплату основного боргу, внаслідок чого Відповідач їх не надав до суду першої інстанції, є виключно наслідком відповідної організації документообігу Відповідача. Тому можливість подачі Відповідачем платіжних доручень від 31.07.2020 на суму 444 789,60 грн та від 13.08.2020 на суму 66 000,00 грн. залежала виключно від останнього.

Таким чином, апелянтом не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції копій документів, які просить долучити до справи на стадії апеляційного розгляду згідно з клопотаннями від 16.11.2020, як не надано і доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта.

Відповідно до частини восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, у задоволені клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" від 16.11.2020 про долучення додаткових доказів слід відмовити; копії документів, що долучені до клопотання, колегією суддів до розгляду не приймаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/3582/18 та від 04.04.2019 у справі № 918/329/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь Позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати при розгляді апеляційної скарги покладаються на Відповідача (заявника у апеляційній скарзі).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/2813/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/2813/20 залишити без змін.

Судові витрати по справі Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.11.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік