ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 Справа № 917/711/20

За позовною заявою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк", вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка", вул. Прилуцька, 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37000;

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

3. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" та солідарних з ним боржників : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 595 740,02 грн. заборгованості за кредитним договором №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року та договором поруки №МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 року, договором поруки №МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 року

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники сторін:

від позивача: Брижань Ю.В.

від відповідача №1: Забара В.М.

від відповідача №2: не з`явились

від відповідача №3: не з`явились

Обставини справи: 30.04.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" до відповідачів:1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка"; 2. ОСОБА_1 ; 3. ОСОБА_2 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" та солідарних з ним боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 1184731,59 грн. заборгованості за кредитним договором №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року та договором поруки №МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 року, договором поруки №МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем №1 Кредитного договору №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року та відповідачем №2 і відповідачем №3 договорів поруки №МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 року, договору поруки №МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 року.

04.05.2020 року Господарським судом Полтавської області прийнято ухвали, якими відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 ГПК України зобов`язано Виконавчий комітет Пирятинської міської ради у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

19.05.2020 року на адресу Господарського суду Полтавської області від Виконавчого комітету Пирятинської міської ради надійшли листи, в яких Виконавчий комітет повідомив суду, що відповідно до даних реєстру територіальної громади ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 25.05.2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання у справі на 23.06.2020 року.

25.06.2020 року від відповідача №3 до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 135-137, том 1). В якому останній зазначає, що позивач незаконно реалізував стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 4557, вчиненого за кредитним договором, реалізувавши заставне майно та отримав незаконний у спосіб кошти. Відповідач вважає, що позивач намагається здійснити подвійне стягнення грошових сум, оскільки ні у позовній заяві, ні при проведенні торгів не враховано того, що майно за даним кредитним договором було реалізовано і отримано грошові суми, а тому в задоволенні позовних повинно бути відмовлено, так як сума заборгованості не відповідає реальній. Крім того, відповідач зазначає, що з урахуванням реалізованого майна стягнутого а рамках виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, станом на день направлення позовної заяви, заборгованості в розмірі заявленому позивачем не існує, та й стягнення додаткових сум у відповідності до сталої судової практики є незаконним, а тому в задоволенні позовних вимог потрібно відмовити в повному обсязі.

25.06.2020 року від відповідача №1 до суду надійшло клопотання про витребування письмових доказів в порядку ст. 42 ГПК України (арк. с. 151, том 1).

07.07.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (арк. с. 152-154, том 1). В якому позивач зазначає, що в Господарський суд міста Києва ТОВ «Агровіка» подана позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, предметом якого є визнання виконавчого напису, вчиненого 10.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем за № 4557 за Кредитним договором № МБ- К-КНА-2603 від 24.07.2019 року, таким, що не підлягає виконанню. Станом на день подачі позовної заяви до суду,виконавчий напис не виконаний, і заборгованість за Кредитним договором не погашена, про що свідчать виписки з особовому рахунку ТОВ «Агровіка» (копії наявні в матеріалах справи). Також позивач у спростувує твердження Відповідача про подвійне стягнення заборгованості наступним:

- за змістом статей 15, 16., 18 Цивільного Кодексу України особа не обмежена у виборі способів захисту свого порушеного цивільного права, в тому числі і їх одночасного застосування:

- виконавчий напис, вчинений 10.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за реєстровим номером 4557. до теперішнього часу не виконаний, заборгованість за Кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019р., не погашена, що підтверджується належними та допустимими доказами:

- в провадженні господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/8452/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровіка» до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРО/ТНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису, вчиненого 10.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем за № 4557 за кредитним договором від 24.07.2019 № МБ-К-КНА-2603 таким, що не підлягає виконанню, що Фактично підтверджує наявність спору у даній справі:

- Предметом позовної заяви АТ «ПУМБ» у даній справі є стягнення заборгованості не тільки з Позичальника, а і з його поручителів, громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як солідарних боржників. Дані обставини свідчать про наявність спору в тому числі й між іншими особами, а не тільки сторонами кредитного договору, якого стосується вказаний вище виконавчий напис нотаріуса.

Судове засідання призначене на 23.06.2020 року не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Тимощенко О.М. у відпустці. Ухвалою від 21.07.2020 року суд призначив підготовче судове засідання на 11.08.2020 року та задовольнив клопотання позивача про участь у судовому засіданні господарського суду Полтавської області в режимі відеоконференції.

06.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшло клопотання про витребування доказів (арк. с. 187-188, том 1). В поданому клопотанні відповідач №1 просить суд витребувати копію виконавчого напису №4557 від 10.04.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Володимировичем, а також копії документів на підставі яких приватним нотаріусом виданий виконавчий напис №4557 від 10.04.2020 року.

06.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (арк. с. 189-190, том 1).

06.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшло клопотання про витребування доказів (арк. с. 191-192, том 1).

11.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 195-198, том 1). В якому останній зазначає, що позивач реалізував стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 4557, реалізувавши заставне майно. Отже, на підставі викладеного, відповідач вважає, що позов необхідно залишити без розгляду, а провадження у даній справі підлягає закриттю.

11.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшла заява про зловживання правом (арк. с. 199-201, том 1).

Під час розгляду справи у підготовчому засіданні 11.08.2020 року було розглянуто заяву відповідача про зловживання правом, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, відмовлено у зупиненні провадження у справі, продовжено строки підготовчого провадження та оголошено перерву у засіданні до 27.08.2020 року до 10.00 год. Учасники справи, які були присутні в судовому засіданні (представник позивача, представник відповідача 1), повідомлені про перерву під розписку.

Судове засідання призначене на 27.08.2020 року не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Тимощенко О.М. на лікарняному. Ухвалою від 31.08.2020 р. було призначено підготовче судове засідання на 22.09.2020 на 10:00 год.

12.08.2020 року від позивача до суду надійшла заява № КНО-61.1.3.1/147 від 10.08.2020 р. (вх. № 8695) про уточнення заборгованості за кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р. та договорами поруки (арк. с. 212-214, том 1), відповідно до якої позивач суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" та солідарних з ним боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованість за Кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р., Договором поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 р та Договором поруки № МБ-П-КНА-2603/32 від 24.07.2019 р., яка станом на 09.08.2020 р. (включно) складає 595 740,02 грн., з яких : заборгованість позичальника за простроченою сумою кредиту склала 520 335,33 грн.; заборгованість позичальника за простроченими процентами за користування кредитом склала 73 090,23 грн.; заборгованість позичальника за пенею по порушення строків сплати суми кредиту та процентів склала 2 314,46 грн.

26.08.2020 року від відповідача №1 до суду надійшли пояснення на уточнену позовну заяву (арк. с. 233-238, том 1).

10.09.2020 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення на пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" щодо уточнення заборгованості (арк. с. 3-6, том 2).

16.09.2020 року від відповідача №1 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду м. Києва №910/8452/20 (арк. с. 22-31, том 2).

Ухвалою від 22.09.2020 року суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (вх. № 8695 від 11.08.2020 року). Закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. на 22.10.2020 р.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 20.10.2020 року оголошено перерву у засіданні до 05.11.2020 року.

04.11.2020 року від відповідача №1 до суду надійшли письмові пояснення на уточнену позовну заяву.

Відповідачі №2 та №3 в судове засідання призначене на 05.11.2020 року не з`явились, про місце, дату та час його проведення були повідомлені належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові.

Представник відповідача №1 проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві.

05.11.2020 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, дослідивши та з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.07.2019 року між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" (позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (відповідач №1, позичальник) був укладений кредитний договір № МБ-К-КНА-2603 з додатком №1 (арк. с. 12-21, том 1).

27.01.2020 року між позивачем та відповідачем №1 підписано додаткову угоду№1 до кредитного договору № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року (арк. с. 22-24, том 1).

Умовами даного кредитного договору сторони погодили наступне:

- банк зобов`язався надати відповідачу №2 кредит у розмірі 1 568 395,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором (п.1.1. договору);

- позичальник зобов`язався використовувати кредит виключно на наступні цілі для оплати товару та обладнання наведеного в таблиці (п. 2.1 договору);

- надання кредиту відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим договором, на підставі заяви на отримання кредитних коштів шляхом оплати з позичкового рахунку за реквізитами, вказаними позичальником в заяві на отримання кредитних коштів, з наданням банку відповідних документів, що підтверджують зобов`язання позичальника щодо такої оплати за договорами/контрактами/угодами, розрахунковими документами, рахунками-фактурами, тощо (п. 4.1., 4.2. договору);

- несприятливою подією, зокрема: є несплата позичальником будь-якої суми, що належить до оплати на користь банку згідно цього договору, у передбачений ним строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за цим договором та/або обов`язків за угодами про забезпечення та/або за іншими угодами, укладеними між сторонами; фінансовий стан позичальника погіршиться таким чином, що поставить під сумнів можливість належного виконання ним взятих на себе зобов`язань згідно цього договору ( (1), (7) п. 5.1. договору);

- у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути наданий Позичальникові кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 6.1 цього Договору, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають оплаті Позичальником на користь Банку згідно з цим Договором, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги (п. 5.2. договору);

- позичальник зобов`язаний повернути кредит частинами у розмірах та строки, зазначені у графіку, наведеному у вказаному пункті (п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди №1);

- проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 20,75% річних (із розрахунку 365 днів на рік) (п. 7.2.1. договору);

- період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 числа місяця (без його урахування) або день, що передую даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 числа місяця (з його урахуванням) (п. 7.2.2. договору);

- проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом (п. 7.2.3. договору);

- нараховані проценти повинні сплачуватися Позичальником щомісячно не пізніше 1 (одного) Банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця (п. 7.2.4. договору);

- закінчення строку кредитування, встановленого цим договором, не звільняє Позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов цього договору на користь банку проценти за користування кредитом за весь час прострочення Позичальником погашення заборгованості за кредитом. Незважаючи на положення п. 7.2.1. та п.п. 7.2.1.1. цього договору, проценти за користування кредитом на прострочену суму кредиту нараховуються банком за ставкою у розмірі 20,75% річних (із розрахунку 365 днів на рік), з першого дня прострочення суми кредиту до тієї дати , коли сума кредиту буде повернута банку в повному обсязі (п. 7.2.1.2. договору);

- забезпеченням боргових зобов`язань позичальника за цим договором є: договір застави рухомого майна №МБ-РВ-КНА-2603/1, що укладений 24.07.2019 року; договір застави рухомого майна №МБ-ТЗ-КНА-2603/4, що буде укладений 27.01.2020 року; договір поруки між банком та громадянкою України ОСОБА_1 ; договір поруки між банком та громадянином України ОСОБА_2 (п. 8.1. договору в редакції додаткової угоди №1);

- у разі порушення Позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов`язань Банк має право вимагати, а Позичальник зобов`язаний в строк не пізніше 7 календарних днів з дати відправлення банком відповідного повідомлення - вимоги сплатити на користь Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобов`язання за весь час прострочення (п. 12.1.2. договору);

- будь-які повідомлення та / або документи, що направляються Сторонами одна одній у зв`язку з договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто за адресою Сторін. Повідомлення та / або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої сторони, виключно у разі укладання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та / або документи вважаються отриманими Позичальником на сьомий календарний день з дати реєстрації Банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому Позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення Позичальнику, зазначений в повідомленнях та / або документах (п. 14.1. договору).

З метою забезпечення виконання відповідачем №1 зобов`язань перед позивачем за кредитним договором між банком (позивачем):

та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (надалі за текстом - Відповідач № 2, Поручитель №1), був укладений Договір поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 року (надалі за текстом - Договір поруки №1) (арк. с. 28- 30, том 1).

27.01.2020 року між позивачем та відповідачем №2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 року (арк. с. 31, том 1).

- та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (надалі за текстом - Відповідач №3, Поручитель №2) був укладений Договір поруки № МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 року (надалі за текстом - Договір поруки №2) (арк. с. 32-34, том 1).

27.01.2020 року між позивачем та відповідачем №3 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 року (арк. с. 31, том 1).

Умовами договорів поруки позивач та відповідачі №2 та №3 погодили наступне:

- поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо (п. 1.2. договору поруки № 1 та №2);

- у разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора, вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п. 1.3 договору поруки № 1 та №2);

- порукою за цим договором забезпечується виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що випливають з кредитного договору №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровіка", який є боржником за договором з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: додаткова угода №1 від 27.01.2020 року, а саме: повернути кредит, наданий в розмірі 1 568 395,00 грн., частинами та в строки, зазначені в наведеному нижче графіку, але не пізніше 25.12.2021 року, а у випадках, передбачених кредитним договором в інші, встановлені кредитним договором строки (п. 2.1.1. та п. 2.1.1.1. в редакції додаткових угод №1 до договору поруки № 1 та №2);

- у разі порушення зобов`язання Боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання Боржником Зобов`язання у строки, визначені договором, з якого випливає зобов`язання), Поручитель зобов`язаний в перший день порушення Боржником Зобов`язання (або певної його частини) виконати таке Зобов`язання (або певну його частину) незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому Кредитор не зобов`язаний підтверджувати буд-яким чином факт порушення Зобов`язання Боржником. Порушення Зобов`язання Боржником буде достатньою для Поручителя підставою виконати порушене Зобов`язання (або певну його частину), без будь яких застережень, умов чи вимог до Кредитора про надання відповідної інформації чи документів (п. 3.1. договору поруки № 1 та №2);

- в разі порушення поручителем строків виконання зобов`язань за цим договором кредитор має право вимагати, а поручитель за вимогою кредитора зобов`язаний в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідного повідомлення-вимоги сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням платежу за весь час прострочення (п. 3.3. договору поруки № 1 та №2);

- будь - які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з цим договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією Стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому Договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої Сторони, виключно у разі укладення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими Поручителем на сьомий календарний день з дати реєстрації Кредитором рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому Поручитель несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення Поручителю, зазначений в повідомленнях та/або документах (п. 7.3. договору поруки №1 та №2).

На виконання умов кредитного договору позивач було надано відповідачу №1 кредит в розмірі 1 568 395,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_3 UAН (арк. с. 9, том 1).

Як зазначає позивач, з боку відповідача №1 мало місце порушення зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Зважаючи на зазначені вище порушення позивачем відповідно до пункту 5.2. договору 10.03.2020 року позивачем було направлено відповідачу №1 повідомлення про дострокове повернення кредиту № КНО-61.1.3.1/48 від 10.03.2020 року (арк. с. 25-25, том 1).

Повідомлення про дострокове повернення кредиту № КНО-61.1.3.1/48 від 10.03.2020 року (не було вручено Позичальнику під час доставки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 506 (арк. с. 26-27, том 1).Відповідно до погодженого сторонами у кредитному договорі пункту 14.1. кредитного договору, вищезазначене повідомлення про дострокове повернення кредиту вважається отриманим позичальником (відповідачем №1) 17.03.2020 року.

Отже, на підставі вищевикладеного відповідач №1 був зобов`язаний достроково повернути отримані від Банку (позивача) кредитні кошти в повному обсязі з нарахованими процентами за користування кредитними коштами за Кредитним договором у строк до 20.03.2020 року.

Однак, відповідачем 1 кредитні кошти повернуті не були.

26.03.2020 року позивачем на адресу Відповідача №2 було направлено вимогу щодо виконання зобов`язань за договором поруки за вих. № КНО-61.1.4/53 від 25.03.2020 року. Зазначена вимога була отримана Відповідачем №2 - 07.04.2020 p., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 140 (арк. с. 36-38, том 1).

26.03.2020 року позивачем на адресу Відповідача №3 було направлено вимогу щодо виконання зобов`язань за договором поруки за за вих. № КНО-61.1.4/54 від 25.03.2020 року. Зазначена вимога була отримана Відповідачем №3 - 07.04.2020 p., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №166 (арк. с. 39-41, том 1).

Однак відповідач №2 та №3 свої зобов`язання за договорами поруки №1 та №2 щодо погашення заборгованості не виконали.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" та солідарних з ним боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р., Договором поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 р та Договором поруки № МБ-П-КНА-2603/32 від 24.07.2019 р., яка станом на 09.08.2020 р. (включно) складає 595 740,02 грн. З яких: 520 335,33 грн. заборгованість позичальника за простроченою сумою кредиту; 73 090,23 грн. заборгованість позичальника за простроченими процентами за користування кредитом; 2314,46 грн. заборгованість позичальника за пенею по порушення строків сплати суми кредиту та процентів.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: розрахунок заборгованості ТОВ "Агровіка" за кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р. станом на 15.04.2020 року; виписка по особовому рахунку № НОМЕР_3 UAН ТОВ "Агровіка" за період з 20.07.2019-15.04.2020, що підтверджує видачу кредиту; виписка по особовому рахунку за основною сумою кредиту ТОВ "Агровіка" станом на 15.04.2020; виписка по особовому рахунку за основною сумою кредиту ТОВ "Агровіка" станом на 15.04.2020 за процентами; копію кредитного договору № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р.; копію додаткової угоди №1 до кредитного договору № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р.; копію повідомлення про дострокове повернення кредиту № КНО-61.1.3.1/48 від 10.03.2020 року з копією опису вкладення та трекінгом відстеження на сайті "Укрпошти"; копію договору поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 р.; копію додаткової угоди №1 до договору поруки № МБ-П-КНА-2603/2 від 24.07.2019 р.; копію договору поруки № МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 р.; копію додаткової угоди №1 до договору поруки № МБ-П-КНА-2603/3 від 24.07.2019 р.; копію вимоги вих. № КНО-61.1.4/53 від 25.03.2020 року з доказами направлення ; копію вимоги за вих. № КНО-61.1.4/54 від 25.03.2020 року з доказами направлення; відомості з реєстру речових прав на нерухоме майно; копію позовної заяви ТОВ "Агровіка" до АТ "ПУМБ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; розрахунок заборгованості ТОВ "Агровіка" за кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р. станом на 09.08.2020 року; виписки за позичковими рахунками ТОВ "Агровіка" за кредитним договором № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 р.; акт про проведення електронних торгів.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач №1 надав наступні докази: копії актів проведення електронних торгів від 28-29.07.2020 року; копію рішення господарського суду м. Києва від 27.08.2020 року у справі №910/8452/20.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач №3 надав наступні докази: копію листа за вих. №859 від 27.04.2020 року про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №61931728; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 року №61931728; копію листа за вих. №859 від 27.04.2020 року; копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 27.04.2020 року від №61931728; копію листа за вих. №861 від 27.04.2020 року; копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27.04.2020 року від №61931728; копію листа за вих. №867 від 27.04.2020 року; копію постанови про об`єднання виконавчих проваджень від 27.04.2020 року від №61931728; копію листа за вих. №868 від 27.04.2020 року; копію постанови про арешт майна боржника від 27.04.2020 року від №61931728; копію витягу єдиного реєстру досудового реєстру розслідувань.

Предметом спору у даній справі є невиконання позичальником та поручителями зобов`язань в частині повернення кредиту, сплати процентів, а також застосування відповідальності встановленої договором та чинним законодавством України за порушення відповідних зобов`язань.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано позичальнику кредит у розмірі 1 568 395,00 грн., що підтверджується банківською випискою, яка наявна в матеріалах справи.

Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року по справі № 910/1580/18.

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає банківську виписку, як належний доказ підтвердження видачі кредиту відповідачу 1 за кредитним договором.

Зважаючи на допущені відповідачем №1 порушення (щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом) позивачем відповідно до пункту 5.2. договору 10.03.2020 року було направлено відповідачу №1 повідомлення про дострокове повернення кредиту № КНО-61.1.3.1/48 від 10.03.2020 року (арк. с. 25-25, том 1).

Як вже зазначалось у описовій частині даного рішення, Повідомлення про дострокове повернення кредиту № КНО-61.1.3.1/48 від 10.03.2020 року (не було вручено Позичальнику під час доставки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 506 (арк. с. 26-27, том 1). Відповідно до погодженого сторонами у кредитному договорі пункту 14.1. кредитного договору, вищезазначене повідомлення про дострокове повернення кредиту вважається отриманим позичальником (відповідачем №1) 17.03.2020 року.

Тобто, відповідач №1 був зобов`язаний достроково повернути отримані від Банку (позивача) кредитні кошти в повному обсязі з нарахованими процентами за користування кредитними коштами за Кредитним договором у строк до 20.03.2020 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача 1 за кредитним договором на момент розгляду справи становить 595 740,02 грн., з яких : заборгованість позичальника за простроченою сумою кредиту склала 520 335,33 грн.; заборгованість позичальника за простроченими процентами за користування кредитом склала 73 090,23 грн.; заборгованість позичальника за пенею по порушення строків сплати суми кредиту та процентів склала 2 314,46 грн..

Докази погашення цієї заборгованості позичальником та поручителями в матеріалах справи відсутні. Відповідачами не доведено факту неврахування позивачем часткових проплат по кредитному договору.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що за умови задоволення позову буде допущено подвійне стягнення грошових сум з боржника, оскільки в межах виконавчого провадження відбулися публічні електронні торги примусовою реалізацією заставного майна боржника, що підтверджується актом про проведені електронні торги.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Твердження відповідачів щодо відсутності заборгованості за кредитним договором на момент розгляду справи та прийняття рішення не підтверджуються належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 76,77 ГПК України.

При цьому, позивачем було враховано реалізацію майна відповідача 1 та подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було заявлено до стягнення вищезазначену заборгованість солідарно з відповідачів, тобто кредитора та поручителів.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання. Забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У статті 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем 1 умов Кредитного договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 520 335,33 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів заборгованості за простроченими нарахованими процентами за користування кредитом та нарахованим процентам за користування основною сумою боргу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 7 Кредитного договору:

7.2.1. Проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 20,75% (двадцять цілих сімдесят п`ять сотих процентів) річних (із розрахунку 365 днів на рік).

п.п. 7.2.1.2. Кредитного договору, закінчення строку кредитування, встановленого цим договором, не звільняє Позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов цього договору на користь банку проценти за користування кредитом за весь час прострочення Позичальником; погашення заборгованості за кредитом. Незважаючи на положення п. 7.2.1. та п.п. 7.2.1.1. цього договору, проценти за користування кредитом на прострочену суму кредиту нараховуються банком за ставкою у розмірі 20,75% (двадцять цілих сімдесят п`ять сотих процентів) річних (із розрахунку 365 днів на рік), з першого дня прострочення суми кредиту до тієї дати , коли сума кредиту буде повернута банку в повному обсязі.

7.2.2. Період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (без його урахування) або день, що передую даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (з його урахуванням).

7.2.3. Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом.

7.2.4. Нараховані проценти повинні сплачуватися Позичальником щомісячно не пізніше 1 (одного) Банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи зазначене, ВП ВС вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 525 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Після спливу визначеного договором строку (терміну) виконання зобов`язання або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти т кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Доводи відповідача № 1 щодо неправомірності нарахування процентів, судом оцінюються як обґрунтовані.

Враховуючи вищенаведене, сплату відповідачем 1 процентів у розмірі 44 723,62 грн. за період з 26.12.2019 р. по 05.04.2020 р., суд дійшов висновку про неправомірність та недоведеність позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 73 090,23 грн. за період з 05.04.2020 р. по 09.08.2020 р..

Щодо солідарного стягнення з відповідачів пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу у розмірі 2 314,46 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п. 12.1.1. Кредитного договору у разі порушення Позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов`язань Банк має право вимагати, а Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Пунктом 3.3 Договорів поруки визначено, що в разі порушення поручителем строків виконання зобов`язань за цим договором кредитор має право вимагати, а поручитель за вимогою кредитора зобов`язаний в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідного повідомлення-вимоги сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням платежу за весь час прострочення (п. 3.3. договору поруки № 1 та №2).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, сума пені за порушення строків оплати основної заборгованості та процентів становить 2 314,46 грн..

Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд вважає його арифметично вірним.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачами до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, строк повернення кредиту є таким, що настав, в результаті чого суд дійшов висновку , що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 520 335,33 грн. простроченої заборгованості за кредитом по кредитному договору №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року та 2 314,46 грн. пені за порушення строків сплати суми кредиту та процентів обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачами не спростовані, а тому підтягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» (із подальшими змінами та доповненнями) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що позивачем було зменшено розмір позовних вимог, наявність клопотання останнього про повернення надлишково сплаченого судового збору, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору у розмірі 8 834,87 грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 7 839,75 грн. покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст.129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька, 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37000, ідентифікаційний код 38276148) та солідарних з ним боржників: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_2.) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 14282829) 520 335,33 грн. простроченої заборгованості за кредитом по кредитному договору №МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 року, 2 314,46 грн. пені за порушення строків сплати суми кредиту та процентів, 7839,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3.В іншій частині позову відмовити в задоволенні вимог.

4. Повернути Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 14282829) з Державного бюджету України 8834,87 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 9-КНО від 23.04.2020 року.

Рішення підписано 16.11.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.