ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. Справа№ 927/415/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Поляк О.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Поліщук Б.В. - адвокат

від відповідача: Бочечко І.П. - адвокат

Пономарьов О.М. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020, повний текст якого складений 30.07.2020,

у справі № 927/415/20 (суддя Ноувен М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія»

про стягнення 458 900,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.05.2020 № 29-05/2020-1 (а.с. 46 т. 1), заявлено про стягнення з відповідача попередньої оплати за не поставлений на виконання умов договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020 товар у сумі 198 900,00 грн., а також штрафу в сумі 260 000,00 грн., нарахованого на підставі п. 7.5 спірного договору.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020, повний текст якого складений та підписаний 30.07.2020, у справі № 927/415/20 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 145 340,00 грн. попередньої оплати, в решті вимог по стягненню 53 560,00 грн. попередньої оплати та 260 000,00 грн. штрафу відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- на виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020 позивачем 07.04.2020 перераховано відповідачу кошти в сумі 260 000,00 грн. за поставку масок марлевих медичних в кількості 20 000 штук;

- порядок поставки сторони передбачили розділом 4 спірного договору та Специфікацією № 1 від 03.04.2020, де погодили строк поставки до 12.04.2020 за умови дотримання умов та порядку розрахунків (отримання 100 % передоплати);

- за усною домовленістю продукція постачалась у м. Рівне, відділення Нової Пошти № 34, отримувач - Нікітюк Володимир Андрійович та було здійснено наступні поставки через Нову пошту на вказану адресу до зазначеного адресата;

- на виконання умов спірної специфікації, 07.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 2249 направлено 2 140 шт масок, 09.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 7390 направлено 2 560 шт масок, які отримано 09.04.2020 та 10.04.2020 представником позивача - Нікітюк В.А.;

- крім того, 08.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 0714 направлено 2 600 шт масок, які 10.04.2020 представник позивача відмовився отримувати, 09.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 6344 направлено 1 520 шт масок, які надійшли в відділення Нової Пошти № 34 в м. Рівне 10.04.2020, а 11.04.2020 вказана поставка була переадресована відповідачу за накладною № 3216;

- отже, відповідачем у строк до 12.04.2020 здійснено поставку масок марлевих у кількості 8 820 штук на суму 114 660 грн., які позивач відповідно до п. 3.1 спірного договору зобов`язаний прийняти за замовленою кількістю, якістю і комплектністю в порядку і терміни, встановлені Договором;

- тобто, на момент звернення з позовом до суду та на момент ухвалення рішення судом відповідачем було недопоставлено продукції - масок марлевих медичних на суму 145 340,00 грн., а позивач має право на повернення оплати за вказаний товар;

- щодо посилань позивача на те, що причиною відмови в отриманні товару (масок марлевих в кількості 2 600 штук) за експрес-накладною № 0714 слугувало невідповідність товару умовам спірного договору, оскільки йому був направлений інший товар (спецодяг), а не маски марлеві, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем не надано Акт розбіжностей щодо приймання товару по кількості та якості, як передбачає п. 4.1 спірного договору та Інструкції П-6 та П-7;

- водночас, враховуючи те, що відповідач належним чином частково виконав свій обов`язок і у строк, визначений сторонами, а саме до 12.04.2020, поставив товар - маски марлеві на суму 114 660,00 грн., а обґрунтованих підстав неприйняття поставленого товару на визначену адресу позивач суду не надав, у частині стягнення передоплати на суму поставленого, але не прийнятого товару (4 120 масок марлевих) на суму 53 560,00 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають;

- щодо вимог про стягнення штрафу в сумі 260 000,00 грн., нарахованого на підставі п. 7.5 спірного договору, згідно з яким відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 100% від вартості замовленого товару у випадку прострочення виконання зобов`язань поставки замовленого та оплаченого товару, суд першої інстанції зазначив про те, що в матеріалах справи наявні докази, що відповідач вчиняв дії для недопущення господарського правопорушення, звертавшись до позивача з листами від 14.04.2020, 17.04.2020, 23.04.2020, де повідомляв позивача про наявність товару на складі відповідача і просив надати письмову заявку з зазначенням адреси поставки;

- крім того, у вищезгаданих листах відповідач просив надати оригінали всіх документів, що підтверджують отримання позивачем товару на підставі укладеного договору, проте матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу підписаних позивачем видаткових накладних, довіреностей на товар, в той час як відповідно до пункту 4.6 спірного договору продавець має право відмовити у продажу (передачі) товару покупцю у випадку, якщо покупець не оформив належним чином та (або) не надіслав продавцю видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше;

- в силу приписів частини 4 статті 612 ЦК України та частини 3 статті 220 ГК України, боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора, проте прострочення позивача у наданні відповідачу вихідних даних - письмової заявки з зазначенням адреси поставки, а також підписаних позивачем видаткових накладних, довіреностей на товар, виключає застосування до відповідача саме штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань у строк, визначений в договорі, але не звільняють відповідач від обов`язку поставити товар у визначене спірним договором місце поставки на суму отриманої передоплати, який останнім на момент звернення з позовом до суду та на момент винесення рішення у справі не був виконаний в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 19.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 в частині стягнення з відповідача 145 340,00 грн. попередньої оплати та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив проте, що рішення в оскаржуваній частині є необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального права.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що:

- відповідно до умов, погоджених у специфікації № 1 до спірного договору, відповідач зобов`язався поставити товар лише у разі виконання умов та порядку розрахунків, а саме, перерахування позивачем передоплати в строк до 06.04.2020, проте позивач передоплату перерахував 07.04.2020, а відтак, строк поставки до 12.04.2020 більше не підлягав виконанню (оскільки згідно умов специфікації строк поставки та строк оплати були нерозривно пов`язаними), а такий строк, відповідно, є невизначеними, та, з огляду на те, що позивач, з відповідною вимогою про поставку товару до відповідача не звертався, строк не є порушеним;

- виходячи зі змісту п. 4.6 спірного договору, згідно з яким продавець має право відмовити у продажу (передачі) товару покупцю у випадку, якщо покупець не оформив належним чином та (або) не надіслав продавцю видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше, та враховуючи те, що позивач не надав відповідачу належним чином оформлених документів щодо попередніх поставок за спірним договором, відповідач правомірно припинив поставку товару.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 справа № 927/415/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою від 01.10.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І., Кропивна Л.В.:

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20;

- справу № 927/415/20 призначено до розгляду на 05.10.2020 о 14:00;

- встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 22.09.2020;

- учасникам судового процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасників судового процесу повідомлено, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Крім того, не погоджуючись з вказаним рішенням, 19.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 53 560,00 грн. попередньої оплати та 260 000,00 грн. штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- за змістом п. 4.2 спірного договору, товар вважається прийнятим, коли він фактично переданий позивачу на складі відповідача і представниками сторін підписана видаткова накладна, а право власності на товар переходить з моменту підписання сторонами видаткової накладної (п. 4.7 спірного договору), а відтак, враховуючи, що сторонами не було підписано видаткові накладні щодо поставки медичних масок в кількості 4 120 шт. (за експрес-накладною Нової Пошти № 0714 та за експрес-накладною Нової Пошти № 6344 - примітка суду), суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що такий товар був поставлений відповідачем позивачу;

- за умовами спірного договору, у випадку відмови позивача від прийняття товару, обов`язок скласти відповідний акт покладений як на позивача, так і на відповідача, а відтак, суд першої інстанції необґрунтовано надав перевагу доводам відповідача, що він надсилав за вказаними накладними саме медичні маски, а також не звернув увагу на те, що відповідач також не складав будь-яких актів про відмову у отриманні позивачем товару;

- спірним договором не передбачено умов, за яких обов`язок позивача щодо перерахування грошових коштів вважається виконаним, а відтак, враховуючи те, що платіж на суму 260 000,00 грн. був позивачем здійснений 06.04.2020 о 18:35 (надходження коштів на рахунок відповідача наступного дня - 07.04.2020 зумовлено діями банку - примітка суду), слід вважати, що позивач своєчасно та у повному обсязі виконав свій обов`язок щодо оплати коштів;

- первинні документи позивачем відповідачу направлятись засобами поштового зв`язку - простою кореспонденцією, що не заборонено умовами спірного договору та/або законами України;

- суд першої інстанції прийняв до уваги аргументи відповідача, що ним припинено поставки на виконання п. 4.6 спірного договору, проте матеріали справи не містять доказів будь-яких повідомлень відповідача про припинення поставок товару, листування між сторонами свідчить про те, що відповідач в кожному листі наполягав на передачі товару позивача, що свідчить про помилковість тверджень відповідача про те, що ним було припинено поставки на виконання п. 4.6 спірного договору.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» у справі № 927/415/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І., Кропивна Л.В.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником не додано доказів сплати судового збору, з огляду на що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів про сплату судового збору в сумі 7 055,10 грн.

09.09.2020 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додане платіжне доручення № 265 від 03.09.2020 про сплату судового збору в сумі 7 055,11 грн.

За таких обставин, ухвалою від 10.09.2020:

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20;

- апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» об`єднані в одне апеляційне провадження для спільного розгляду;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.09.2020;

- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- справу № 927/415/20 призначено до розгляду на 05.10.2020 о 14:00;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

11.09.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на ті ж самі обставини, що й у власній апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та задовольнити апеляційну скаргу позивача.

30.09.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача (направлений до суду 28.09.2020 - примітка суду), в якому відповідач, з посиланням на ті ж самі обставини, що й у власній апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Ухвалою від 05.10.2020 учасників справи № 927/415/20 повідомлено, що судове засідання з розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20, призначене на 05.10.2020 о 14:00, не відбудеться, а справу № 927/415/20 призначено до розгляду на 02.11.2020 о 15:40.

Станом на 02.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи представники позивача та відповідача власні апеляційній скарги підтримали та просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційних скарг один одного заперечили.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

27.03.2020 позивач як покупець та відповідач як продавець уклали договір купівлі-продажу № 27-03/2020 (далі Договір) (а.с. 7 т. 1), у п. 1.1 якого погодили, що за цим Договором відповідач зобов`язується продати/передати товар, в кількості та якості згідно з супровідними документами, які є невід`ємною частиною цього Договору, а позивача зобов`язується прийняти товар відповідно до супровідних документів по кількості та якості та оплатити його у строк, передбачений цим Договором.

Загальна вартість Договору визначається вартістю товару, проданого протягом дії цього Договору згідно накладних (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору відповідач зобов`язується передати товар позивачу відповідно по кількості, зазначеній у заявці та в строк (термін) не пізніше 5 (п`яти) календарних днів від дати отримання 100% оплати товару.

За змістом п. 3.4 Договору позивач замовляє товар письмово або усно.

03.04.2020 позивач та відповідач підписали Специфікацію № 1 до Договору (а.с. 8 т. 1) (далі Специфікація № 1), в якій погодили наступні умови:

- перелік, кількість продукції та сума згідно замовлення: маска марлева медична - 20 000 шт., ціна 13,00 грн. з ПДВ за 1 шт. (загальна вартість з ПДВ 260 000,00 грн. - примітка суду);

- умови та порядок розрахунків: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача не пізніше 06.04.2020, 100% передплата;

- строк поставки: до 12.04.2020 у разі виконання умов та порядку розрахунків (отримання 100% передплати).

03.04.2020 відповідачем виставлено рахунок-фактуру № 61 на суму 260 000,00 грн. (а.с. 21 т. 1).

Платіжним дорученням № 1 від 06.04.2020, яке банком проведено 07.04.2020, позивач перерахував відповідачу 260 000,00 грн. з призначенням платежу: «за маски марлеві медичні зг рах.61 від 03.04.2020».

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач послався на те, що в порушення умов Договору та Специфікації відповідач до 12.04.2020 поставив товар в кількості 4 700 шт. на суму 61 100,00 грн., а відтак, непоставленим залишився товар у кількості 15 300 шт. на суму 198 900,00 грн., з огляду на що просив стягнути з відповідача вартість непоставленого товару, а також штраф в сумі 260 000,00 грн., нарахований на підставі п. 7.5 Договору.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Щодо обставин поставки товару колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 2 ст. 664 ЦК України).

У п. 4.1 Договору сторонами погоджено, що: Відповідач оформляє передачу товару видатковою накладною, яка є достатнім доказом передачі товару за цим Договором; Місцем передачі товару є місце фактичного знаходження позивача, яке він вказав при дачі письмової або усної заявки; Позивач приймає від відповідача товар по кількості і якості, у відповідності з Інструкцією № П-6, П-7, згідно супровідних документів, виданих відповідачем; В разі виникнення розбіжностей по асортименту та кількості або відмови покупця від прийняття товару представники сторін зобов`язані скласти відповідний Акт.

Відповідно до п. 4.2 Договору товар вважається прийнятим, коли він фактично переданий позивачеві на складі відповідача і представниками сторін підписана видаткова накладна, або коли він доставлений представником відповідача або перевізником у місце фактичного знаходження покупця або місце, вказане у заявці, і позивачем підписані документи про прийняття вантажу.

Згідно з п. 4.8 Договору поставка може відбуватися за допомогою кур`єрських/поштових служб перевезень.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що сторони дійшли згоди щодо поставки товару у м. Рівне, відділення Нової Пошти № 34, отримувач - Нікітюк Володимир Андрійович .

Про вказане свідчить, зокрема, те, що частина товару за вказаною адресою була позивачем прийнята без заперечень.

При цьому позивачем не надано жодних доказів того, що він повідомляв відповідача про необхідність постачати спірний товар за будь-якими іншими реквізитами.

На виконання умов Договору відповідачем було здійснено поставки через Нову пошту на вказану вище адресу до зазначеного адресата (а.с. 109-112 т. 1):

- 07.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 2249 направлено 2 140 шт. масок, які отримано 09.04.2020 о 14-10 год. представником позивача - Нікітюк В.А. (проти отримання вказаного товару позивач не заперечує - примітка суду);

- 08.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 0714 направлено 2 600 шт. масок, які представник позивача відмовився отримувати 10.04.2020;

- 09.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 7390 направлено 2 560 шт. масок, які отримано 10.04.2020 о 13-02 год. представником позивача - Нікітюк В.А. (проти отримання вказаного товару позивач не заперечує - примітка суду);

- 09.04.2020 за експрес-накладною Нової Пошти № 6344 направлено 1 520 шт. масок, які надійшли в відділення Нової Пошти № 34 в м. Рівне 10.04.2020, а 11.04.2020 вказана поставка була переадресована за накладною № 3216 відповідачу.

Отже, з загальної кількості попередньо оплачених позивачем масок у кількості 20 000 штук на загальну суму 260 000,00 грн. відповідачем у строк до 12.04.2020 здійснено поставку масок марлевих у кількості 8820 штук на суму 114 660 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору позивач зобов`язаний прийняти товар за замовленою кількістю, якістю і комплектністю в порядку і терміни, встановлені цим Договором і оформити відповідні супровідні документи.

Тобто в позивача виник обов`язок прийняти товар у кількості 8820 штук на суму 114 660 грн. та оформити відповідні супровідні документи.

Як встановлено судом, з загальної кількості масок, що були поставлені відповідачем, 4 700 (2 140+2 560) масок на загальну суму 61 100,00 грн. позивачем було прийнято, 4 120 (2 600+1 520) масок на загальну суму 53 560,00 грн. позивачем не прийнято і вказані маски були повернуті відповідачу.

Відповідач проти вказаних обставин не заперечує і заявляє про готовність поставити повернутий товар позивачу.

Щодо вказаних обставин слід зазначити таке.

Як слідує з матеріалів справи, заявлена позивачем до стягнення з відповідача попередня оплата в розмірі 198 900,00 грн. за непоставку 15 300 масок складається з:

- 53 560,00 грн. за поставлені відповідачем, але не прийняті позивачем маски в кількості 4 120 штук;

- 145 340,00 грн. за маски, які відповідачем поставлені не були, в кількості 11 180 (20 000 - 4 700 - 4 120).

Як на підставу не прийняти поставлені відповідачем маски в кількості 4 120 (2 600+1 520) штук на загальну суму 53 560,00 грн. позивач посилається на те, що за вищезгаданими експрес-накладними Нової Пошти № 0714 та № 6344 було направлено не маски а спецодяг, тобто відповідачем був поставлений інший товар, що і стало причиною відмови у його отриманні.

Щодо вказаних обставин слід зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Враховуючи, що в п. 4.1. Договору сторони погодили, що прийняття товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкцій № П-6, № П-7, вимоги вказаних інструкцій перетворилися для сторін на узгоджені умови Договору, а тому приймання товару по якості, зокрема у випадку поставки іншого, ніж визначено Договором, товару, має бути проведено відповідно до Інструкції № П-7 від 25.04.1966 «О порядке прийомки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству», затвердженої Держарбітражем, з наступними змінами та доповненнями.

При цьому, відповідно до п. 4.1 Договору прийняття товару по кількості і якості здійснюється за актом згідно з супровідними документами, виданими відповідачем; У разі виникнення розбіжностей по асортименту та кількості або відмови позивача від прийняття товару представники сторін також зобов`язані скласти відповідний акт.

Отже, за будь-яких обставин за результатами прийняття товару сторонами має бути складений відповідний акт.

Інструкцією № П-7 встановлено, що (мовою оригіналу):

- при обнаружении несоответствия качества, комплектности, маркировки поступившей продукции, тары или упаковки требованиям стандартов, технических условий, чертежам, образцам (эталонам), договору либо данным, указанным в маркировке и сопроводительных документах, удостоверяющих качество продукции (п. 14 настоящей Инструкции), получатель приостанавливает дальнейшую приемку продукции и составляет акт, в котором указывает количество осмотренной продукции и характер выявленных при приемке дефектов.

Получатель обязан обеспечить хранение продукции ненадлежащего качества или некомплектной продукции в условиях, предотвращающих ухудшение ее качества и смешение с другой однородной продукцией. Получатель также обязан вызвать для участия в продолжении приемки продукции и составления двустороннего акта представителя иногороднего изготовителя (отправителя), если это предусмотрено в Основных и Особых условиях поставки, других обязательных правилах или договоре.

В договорах могут быть предусмотрены случаи, когда явка представителя иногороднего изготовителя (отправителя) для участия в приемке продукции по качеству и комплектности и составления акта является обязательной.

При одногородней поставке вызов представителя изготовителя (отправителя) и его явка для участия в проверке качества и комплектности продукции и составления акта являются обязательными (п. 16);

- в уведомлении о вызове, направленном изготовителю (отправителю), должно быть указано:

а) наименование продукции, дата и номер счета-фактуры или номер транспортного документа, если к моменту вызова счет не получен;

б) основные недостатки, обнаруженные в продукции;

в) время, на которое назначена приемка продукции по качеству или комплектности (в пределах установленного для приемки срока);

г) количество продукции ненадлежащего качества или некомплектной продукции (п. 17);

- уведомление о вызове представителя изготовителя (отправителя) должно быть направлено (передано) ему по телеграфу (телефону) не позднее 24 час., а в отношении скоропортящейся продукции немедленно после обнаружения несоответствия качества, комплектности, маркировки продукции, тары или упаковки установленным требованиям, если иные сроки не установлены Основными и Особыми условиями поставки, другими обязательными для сторон правилами или договором (п. 18);

- при неявке представителя изготовителя (отправителя) по вызову получателя (покупателя) в установленный срок и в случаях, когда вызов представителя иногороднего изготовителя (отправителя) не является обязательным, проверка качества продукции производится представителем соответствующей отраслевой инспекции по качеству продукции, а проверка качества товаров - экспертом бюро товарных экспертиз либо представителем соответствующей инспекции по качеству.

При отсутствии соответствующей инспекции по качеству или бюро товарных экспертиз в месте нахождения получателя (покупателя), при отказе их выделить представителя или неявке его по вызову получателя (покупателя) проверка производится:

а) с участием компетентного представителя другого предприятия (организации), выделенного руководителем или заместителем руководителя этого предприятия (организации), либо

б) с участием компетентного представителя общественности предприятия-получателя, назначенного руководителем предприятия из числа лиц, утвержденных решением фабричного, заводского или местного комитета профсоюза этого предприятия, либо

в) односторонне предприятием-получателем, если изготовитель (отправитель) дал согласие на одностороннюю приемку продукции (п. 20);

- по результатам приемки продукции по качеству и комплектности с участием представителей, указанных в пп. 19 и 20 настоящей Инструкции, составляется акт о фактическом качестве и комплектности полученной продукции. Акт должен быть составлен в день окончания приемки продукции по качеству и комплектности. (п. 29);

- акт должен быть подписан всеми лицами, участвовавшими в проверке качества и комплектности продукции. Лицо, не согласное с содержанием акта, обязано подписать его с оговоркой о своем несогласии и изложить свое мнение.

В акте перед подписью лиц, участвовавших в приемке, должно быть указано, что эти лица предупреждены о том, что они несут ответственность за подписание акта, содержащего данные, не соответствующие действительности.

Если между изготовителем (отправителем) и получателем возникнут разногласия о характере выявленных дефектов и причинах их возникновения, то для определения качества продукции получатель обязан пригласить эксперта бюро товарных экспертиз, представителя соответствующей инспекции по качеству или другой компетентной организации (п. 30).

Аналогічні за змістом положення містить й Інструкція № П-6 від 15.06.1965 «О порядке прийомки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству».

Виходячи зі змісту Інструкцій № П-6 та № П-7, у випадку виявлення факту поставки неякісного товару або товару, який не відповідає по кількості замовленому, і якщо таке передбачено в Основних та Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах чи договорі, одержувач зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника іногороднього виготовлювача (відправника).

Оскільки умовами Договору обов`язковість такого виклику сторонами не встановлено, відповідно до положень Інструкцій № П-6 та № П-7, у випадку виявлення факту поставки відповідачем неякісного товару або товару, який не відповідає по кількості замовленому, позивач мав проводити приймання такого товару за участю представника відповідної галузевої інспекції по якості продукції, або експерта бюро товарних експертиз, або представника відповідної інспекції з якості, а у випадку відсутності відповідної інспекції з якості, або бюро товарних експертиз, або у випадку відмови таких осіб направити представника, або у випадку неявки такого представника на виклик, - проводити перевірку за участю компетентного представника іншого підприємства або компетентного представника громадськості.

У спірному випадку відповідний порядок мав бути позивачем дотриманий при отриманні товару за експрес-накладними Нової Пошти № 0714 (2 600 масок) та № 6344 (1 520 масок) на загальну суму 53 560,00 грн., і за умовами Договору забудь-яким результатом вказаних дій мав бути складений відповідний акт.

Докази складення належним чином оформлених документів щодо наявності недоліків у частині поставленого відповідачем товару матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 74 України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства саме на позивача покладений обов`язок належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тобто в цьому випадку саме позивач повинен довести, що має право вимагати повернення передоплати в розмірі 53 560,00 грн. з тих підстав, що товар у кількості 4 120 (2 600+1 520) масок на загальну суму 53 560,00 грн. за експрес-накладними Нової Пошти № 0714 та № 6344 був поставлений з порушенням вимог Договору щодо якості та/або кількості, проте належних та допустимих доказів вказаного позивач до матеріалів справи не надав, а відтак, позбавив себе права посилатися на правомірність неприйняття ним такого товару.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи невмотивовану відмову позивача в отриманні вказаного товару, колегія суддів вважає, що стягнення на користь позивача 53 560,00 грн., перерахованих відповідачу в рахунок оплати 4 120 масок, - з огляду на заперечення останнього проти такого, а також його готовність поставити вказаний товар - не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Водночас колегія суддів зауважує позивачу на тому, що він не позбавлений права вчинити відповідні дії щодо отримання від відповідача масок у кількості 4 120 (2 600+1 520) штук.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення передоплати в сумі 53 560,00 грн. залишається без змін.

Щодо вимог у частині стягнення з відповідача передоплати в сумі 145 340,00 грн. за маски, які відповідачем поставлені не були, в кількості 11 180 (20 000 - 4 700 - 4 120), слід зазначити таке.

Відповідно до статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань з поставки спірного товару, позивач відповідно до приписів законодавства має право або вимагати передавання оплаченого товару або відмовитись від прийняття такого товару та вимагати повернення попередньої оплати.

З огляду на викладені вище обставини, а саме на те, що відповідач у встановлений Договором строк не виконав своїх зобов`язань щодо поставки товару, що відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України дало позивачу право вимагати повернення суми попередньої оплати, яке позивачем було реалізоване шляхом направлення відповідачу відповідного листа № 16/04-1-2020 від 16.04.2020 (а.с. 27-30 т. 1), колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за укладеним сторонами Договором у частині недопоставленого товару на загальну суму 145 340,00 грн.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення передоплати 145 340,00 грн. залишається без змін.

При цьому посилання відповідача на те, що відповідно до умов, погоджених у Специфікації № 1 до Договору, відповідач зобов`язався поставити товар лише у разі виконання умов та порядку розрахунків, а саме, перерахування позивачем передоплати в строк до 06.04.2020, проте, враховуючи отримання від позивача передоплати 07.04.2020, строк поставки до 12.04.2020 більше не підлягав виконанню (оскільки згідно умов специфікації строк поставки та строк оплати були нерозривно пов`язаними), а такий строк, відповідно, є невизначеним, та - з огляду на те, що позивач з відповідною вимогою про поставку товару до відповідача не звертався, - не є порушеним, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ч. 2 ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора, а відтак, прострочення позивачем свого зобов`язання по передоплаті товару на 1 день може мати своїм наслідком продовження на 1 день терміну постачання товару, проте не свідчить про те, що строки поставки такого товару є невизначеними.

До того ж, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що:

- за умовами Специфікації № 1 позивач мав перерахувати кошти не до 06.04.2020, як вказує відповідач, а не пізніше 06.04.2020, що позивач, як слідує з матеріалів справи, і зробив;

- за умовами Договору (п. 2.1), відповідач зобов`язаний поставити товар відповідно по кількості, зазначений у заявці та в строк (термін) не пізніше п`яти календарних днів, не від дати перерахування 100% оплати товару, як зазначено відповідачем, а від дати отримання вказаних грошей.

100% оплати відповідач отримав 07.04.2020 і мав поставити товар, відповідно, не пізніше 12.04.2020.

Щодо посилань відповідача на те, що, виходячи зі змісту п. 4.6 Договору, згідно з яким продавець має право відмовити у продажу (передачі) товару позивачу у випадку, якщо позивач не оформив належним чином та (або) не надіслав продавцю видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше, та враховуючи те, що позивач не надав відповідачу належним чином оформлених документів щодо попередніх поставок за спірним договором, відповідач правомірно припинив поставку товару, колегія суддів зазначає таке.

У п. 4.6 Договору сторони погодили, що відповідач має право відмовити у продажу (передачі) товару позивачу у випадку, якщо позивач не оформив належним чином та (або) не надіслав відповідачу видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач оформив належним чином та (або) надіслав відповідачу видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше, що надає відповідачу можливість скористатися наданим правом та відмовити у продажу (передачі) товару.

При цьому щодо посилань позивача на те, що первинні документи позивачем відповідачу направлялись засобами поштового зв`язку - простою кореспонденцією, що не заборонено умовами Договору та/або законами України, колегія суддів зазначає, що той факт, що між сторонами відсутня домовленість щодо направлення документів виключно рекомендованою кореспонденцію дійсно не забороняє позивачу направляти відповідачу кореспонденцію засобами поштового зв`язку - простою кореспонденцією, проте і не звільняє позивача від обов`язку довести належними та допустимими доказами (якими не можуть бути виключно твердження позивача - примітка суду) виконання ним свого обов`язку з направлення відповідачу належним чином оформлених видаткових накладних та (або) довіреності на товар, отриманий раніше, чого ним зроблено не було.

Водночас колегія суддів зауважує на такому.

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з положеннями чинного законодавства та умовами Договору відмовити у продажу (передачі) товару позивачу у випадку, якщо позивач не оформив належним чином та (або) не надіслав відповідачу видаткові накладні та (або) довіреності на товар, отриманий раніше, є правом відповідача, а не його обов`язком, а відтак, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідач, дійшовши висновку про необхідність скористатися таким правом, мав повідомити про вказані дії позивача, оскільки позивач мав право бути обізнаним про таку відмову.

Відповідно, не вчинивши дій щодо повідомлення позивача про відмову в продажу (передачі) йому товару, відповідач позбавлений права посилатися на правомірність непоставки товару у визначені Договором строки, оскільки позивач, перерахувавши кошти в рахунок оплати товару, мав цілком законне очікування щодо отримання від відповідача товару.

При цьому слід врахувати, що з наданих позивачем листів відповідача № 1 від 14.04.2020, № 1 від 17.04.2020, № 1 від 23.04.2020 та № 1 від 27.04.2020 (а.с. 23-26 т. 1) слідує, що відповідач не повідомляв позивача про припинення ним поставки товару а навпаки, наполягав на виконанні ним свого договірного зобов`язання щодо поставки товару.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що непоставка позивачу товару у визначеній Специфікацією № 1 кількості є наслідком відмови відповідача у поставці товару на підставі п. 4.6 Договору.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 260 000,00 грн. слід зазначити таке.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

У силу ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 7.5 Договору відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 100% від вартості замовленого товару у випадку прострочення виконання зобов`язань поставки замовленого та оплаченого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як доведено матеріалами справи, відповідач не поставив товар на загальну суму 145 340,00 грн.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, вчинення відповідачем всіх залежних від нього дій щодо виконання свого обов`язку по поставці товару виключає можливість застосування до нього наслідків порушення зобов`язання, передбачених договором або законом, зокрема стягнення неустойки (штрафу, пені).

У матеріалах справи наявні докази, що після безпідставної відмови позивача в прийнятті товару, який постачався без порушення встановленого Договором строку, відповідач вчиняв дії для недопущення господарського правопорушення та звертався до позивача з вищезгаданими листами від 14.04.2020, 17.04.2020, 23.04.2020, у яких повідомляв позивача про наявність товару на складі відповідача і просив надати письмову заявку з зазначенням адреси поставки.

Крім того, як слідує з зазначених листів, відповідач просив позивача надати оригінали всіх документів, що підтверджують отримання позивачем товару на підставі Договору, чого позивачем також виконано не було.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прострочення позивача в наданні відповідачу вихідних даних - письмової заявки з зазначенням адреси поставки, а також підписаних позивачем видаткових накладних, довіреностей на товар хоча і не звільняють відповідача від обов`язку поставити товар у визначене Договором місце поставки, яким згідно з п. 4.1 Договору є місце фактичного знаходження позивача, на суму отриманої передоплати, але виключає застосування до відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань у строк, визначений в Договорі, а тому в позивача відсутні правові підстави вимагати нарахування штрафу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 260 000,00 грн. залишається без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» задоволенню не підлягають, рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних скарг покладаються на їх заявників.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» на рішення Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2020 у справі № 927/415/20 залишити без змін.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/415/20.

Повний текст постанови складено: 25.11.2020

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.І. Поляк