ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1705/18
Господарський суд Одеської області у складі судді - Гута С.Ф., розглянувши матеріали заяви Служби автомобільних доріг в Одеській області про роз`яснення судового рішення вх. № 2-995/19 від 05.03.2019р. по справі №916/1705/18.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР"

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Одеській області

про стягнення заборгованості з оплати за виконанні роботи у розмірі 8 148 640,00 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Гута С.Ф. розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" до відповідача Служби автомобільних доріг в Одеській області про стягнення заборгованості з оплати за виконанні роботи у розмірі 8 148 640,00 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.11.2018р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" до відповідача Служби автомобільних доріг в Одеській області про стягнення заборгованості з оплати за виконанні роботи у розмірі 8 148 640,00 грн. було задоволено.

05.11.2020р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшла заява про роз`яснення судового рішення вх. № 2-4012/20 по справі №916/1705/18.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про роз`яснення судового рішення вх. № 2-4012/20 від 05.11.2020р. по справі №916/1705/18 - прийняти до провадження та розгляд заяви призначено "16" листопада 2020 р. о 10:45 год.

16.11.2020 ку у судове засідання представники сторін не з`явились.

В обґрунтування поданої заяви, відповідач зазнає, що у процесі розгляду справи Судом було встановлено укладення та виконання між сторонами договорів № 39П/17 від 31.07.2017 р.; 40П від 31.07.2017 р.; 41П від 31.07.2017 р.; 43П від 31.07.2017 р. за договором № 39П/17 від 31.07.2017 р. - за жовтень 2017 р. на суму 1 987 837,00 грн. за договором 40П від 31.07.2017 р. - за листопад 2017 р. на суму 2 172 406,00 грн. за договором 41П від 31.07.2017 р. - за листопад 2017 р. на суму 3 625 248,00 грн. за договором 43П від 31.07.2017 р. -за листопад 2017 р. на суму 363 149,00 грн. Відповідно п. 4.2. Договорів, підставою здійснення розрахунків є підписання сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт форми кб-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми кб-3. Але ухилення Замовника підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт форми кб-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми кб-3 або необґрунтована відмова від підписання, не звільняє Відповідача від прийняття та оплати замовлених та виконаних робіт. Докази того, що акти направлялися Замовнику 31.01.2018 та 13.06.2018 містяться в матеріалах справи. Замовник вищезазначені акти не підписав, при цьому будь-яких заперечень щодо прийняття зазначених в них робіт не заявив; Суд визнав доводи відповідача щодо невиконання позивачем прихованих робіт безпідставними. Рішенням суду у справі № 916/1705/18 також було встановлено, що відмова Замовника від прийняття робіт була безпідставною та необґрунтованою, Служба автомобільних доріг в Одеській області в порушення приписів закону та укладених договорів, договірні зобов`язання щодо оплати за виконані роботи за договорами підряду не виконала, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 8 148 640,00 грн., у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сама заборгованості за договорами підряду № 39П/17 від 31.07.2017р., №40П від 31.07.2017р., №41П від 31.07.2017р. та №43П від 31.07.2017р., в розмірі 8 148 640,00 грн. У правовому обґрунтуванні рішення Суд посилається на норми ст. 530 ЦК, при цьому зі змісту рішення не зрозуміло кінцевий строк виконання зобов`язань Відповідача по справі та дата виникнення заборгованості.

Розглянувши заяву, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 7 ГПК України визначено, шо правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно із статтею 8 ГПК України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, які бажають бути присутніми у судовому засіданні, допускаються до зали судових засідань до початку судового засідання або під час перерви. Суд може видалити із зали судових засідань осіб, які перешкоджають веденню судового засідання, здійсненню прав або виконанню обов`язків учасників судового процесу або судді, порушують порядок у залі суду. Суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити у залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом. Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину. Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення судочинства в господарських судах. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні. Використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет у закритому судовому засіданні не допускаються. Якщо під час закритого судового засідання буде встановлено, що інформація, для забезпечення нерозголошення якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні, вже є публічно доступною або обмеження доступу до інформації є безпідставним чи не відповідає закону, суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. Судове рішення (повне або скорочене), ухвалене у відкритому судовому засіданні, оголошується прилюдно у порядку, визначеному цим Кодексом. Якщо судовий розгляд проводився в закритому судовому засіданні, прилюдно оголошується лише вступна та резолютивна частини рішення, якщо такі частини не містять інформації, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій проводилися в закритому судовому засіданні. Якщо вступна та (або) резолютивна частини рішення містять таку інформацію, їх оголошення здійснюється в закритому судовому засіданні. Якщо судове рішення оголошується прилюдно, учасники справи, інші особи, присутні у залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відеозапис, транслювання оголошення рішення по радіо і телебаченню, в мережі Інтернет.

Обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Відповідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до положень ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece, заява № 107/1995/613/701); пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (Shmalko v. Ukraine, заява № 60750/00)).

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (Chizhov v. Ukraine, заява № 6962/02) ЄСПЛ зазначив, що на державі лежить позитивний обов`язок організувати систему виконання рішень таким чином, щоби гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і щоби ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці (пункт 40).

Отже, виконання судового рішення згідно зі статтею 6 Конвенції є складовою права на справедливий суд - однією з процесуальних гарантій судового розгляду.

В п. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Як було зазначено, що у процесі розгляду справи Судом було встановлено укладення та виконання між сторонами договорів № 39П/17 від 31.07.2017 р.; 40П від 31.07.2017 р.; 41П від 31.07.2017 р.; 43П від 31.07.2017 р. за договором № 39П/17 від 31.07.2017 р. - за жовтень 2017 р. на суму 1 987 837,00 грн. за договором 40П від 31.07.2017 р. - за листопад 2017 р. на суму 2 172 406,00 грн. за договором 41П від 31.07.2017 р. - за листопад 2017 р. на суму 3 625 248,00 грн. за договором 43П від 31.07.2017 р. -за листопад 2017 р. на суму 363 149,00 грн. Відповідно п. 4.2. Договорів, підставою здійснення розрахунків є підписання сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт форми кб-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми кб-3. Але ухилення Замовника підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт форми кб-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми кб-3 або необґрунтована відмова від підписання, не звільняє Відповідача від прийняття та оплати замовлених та виконаних робіт. Докази того, що акти направлялися Замовнику 31.01.2018 та 13.06.2018 містяться в матеріалах справи. Замовник вищезазначені акти не підписав, при цьому будь-яких заперечень щодо прийняття зазначених в них робіт не заявив; Суд визнав доводи відповідача щодо невиконання позивачем прихованих робіт безпідставними. Рішенням суду у справі № 916/1705/18 також було встановлено, що відмова Замовника від прийняття робіт була безпідставною та необґрунтованою, Служба автомобільних доріг в Одеській області в порушення приписів закону та укладених договорів, договірні зобов`язання щодо оплати за виконані роботи за договорами підряду не виконала, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 8 148 640,00 грн., у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сама заборгованості за договорами підряду № 39П/17 від 31.07.2017р., №40П від 31.07.2017р., №41П від 31.07.2017р. та №43П від 31.07.2017р., в розмірі 8 148 640,00 грн. У правовому обґрунтуванні рішення Суд посилається на норми ст. 530 ЦК, при цьому зі змісту рішення не зрозуміло кінцевий строк виконання зобов`язань Відповідача по справі та дата виникнення заборгованості.

26.04.2019 року від головного управління державної казначейської служби України в Одеській області на виконання пп.1 п.4 порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (зі змінами та доповненнями) повернув оригінал наказу господарського суду Одеської області по справі №916/1705/18 від 06.03.2019 року, з відміткою, що 26.03.2019 року здійснено безспірним списанням коштів у сумі 8 270 869,60 грн., заступником начальника С.А. Султан.

Відтак, рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2018 року фактично є виконаним. Суд не вбачає підстав для роз`яснення судового рішення оскільки останнє було виконанно.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини четвертої статті 245 ГПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд вважає за не можливе роз`яснити, рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/1705/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» до Служби автомобільних доріг в Одеській області про стягнення заборгованості з оплати за виконанні роботи у розмірі 8 148 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.234, 245, Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви Служби автомобільних доріг в Одеській області про роз`яснення судового рішення вх. № 2-995/19 від 05.03.2019р. по справі №916/1705/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно- західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали буде складено 23 листопада 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут