ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 Справа № 917/1454/20

м. Полтава

Суддя Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Рожко О.П. розглянув матеріали

За позовом Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІС-Полтава", 36008, м. Полтава, вул. Серьогіна, 1

про стягнення 908600,00 грн. заборгованості

Представники сторін: відсутні

Обставини справи: Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІС-Полтава" про стягнення 908600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

Позивач та відповідач отримали зазначену ухвалу суду 14.09.2020 (поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Таким чином, суд належним чином повідомляв сторін про розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 08.10.2020 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Дана ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач відзив на позов не надав. Відповідно до п. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення, Позивач) від 15.02.2019 №4-р/к у справі №02-06/17-18, згідно з абзацом другим частини другої статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції, на Іноземне Підприємство АІС-Полтава (, вул. Серьогіна, 1, м. Полтава, 36008) (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю АІС-Полтава (, вул. Серьогіна, 1, м. Полтава, 36008) (надалі - Товариство, Відповідач) накладено штрафні санкції у розмірі 454 300,00 грн.

Рекомендованим листом від 19.02.2019 року №72-02/328 на адресу Товариства було направлено копію зазначеного рішення Відділення. У листі Товариство попереджувалося, що у разі несплати штрафу у встановлений в рішенні строк з дня отримання копії зазначеного рішення, буде додатково нараховуватись пеня у розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №29 8, рішення Відділення було вручено 25.02.2019 року.

Як зазначає позивач, двомісячний строк, протягом якого Товариство зобов`язано було сплатити штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розпочався 25.02.2019 року і закінчився 25.04.2019 року. У зазначений строк Товариство штраф не сплатило.

Натомість, 18.04.2019 року Товариство звернулось з позовною заявою до господарського суду Хмельницької області про скасування рішення відділення від 15.02.2019 №4-р/к у справі №02-06/17-18.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.04.2019 відкрито провадження у справі №924/381/19.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.06.2019 року у справі №924/381/19 у позові відмовлено.

12.07.2019 року Товариство звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №924/381/19.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі №924/381/19 рішення господарського суду Хмельницької області від 13.06.2019 року залишено без змін, а апеляційна скарга Товариства - без задоволення.

21.10.2019 року Товариство звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. Ухвалою від 14.11.2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відкрито касаційне провадження у справі №924/381/19.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019 року касаційну скаргу Товариства залишено без задоволення.

Станом на 27.08.2020 Товариство штраф не сплатило.

У встановлений законом строк відповідач штраф не сплатив.

Оскільки штраф відповідач в добровільному порядку не сплатив, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 454 300,00 грн. штрафу та 454 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції (враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції, розрахунок пені додається).

При прийнятті рішення суд керувався наступним:

Згідно статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами статті 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (частина 2 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових чи уповноважених представників суб`єкта господарювання за відповідною юридичною адресою, - рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п`яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов`язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов`язковим для виконання.

Як передбачено частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення позивача від 15.02.2019 року, вручене відповідачу 25.02.2019 року.

Отже, що кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 25.04.2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.04.2019 відкрито провадження у справі №924/381/19.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.06.2019 року у справі №924/381/19 у позові відмовлено.

12.07.2019 року Товариство звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №924/381/19.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі №924/381/19 рішення господарського суду Хмельницької області від 13.06.2019 року залишено без змін, а апеляційна скарга Товариства - без задоволення.

21.10.2019 року Товариство звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. Ухвалою від 14.11.2019 року Верховним Судом у складі колегії судців Касаційного господарського суду відкрито касаційне провадження у справі №924/381/19.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019 року касаційну скаргу Товариства залишено без задоволення.

Таким чином, обставини, встановлені зазначеними рішенням суду, в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України, є приюдиційними та не потребують доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Абзацами третім - п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися (п. 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15).

При цьому, за приписами ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу.

Таким чином суд встановив, що відповідач ухилився від сплати штрафу в розмірі 454300,00 грн., накладеного на нього рішенням Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 15.02.2019 року №4-р/к, а також перевірив розрахунок позивача заявленої до стягнення пені, вважає його вірним, тому позовні вимоги є правомірними.

Відповідно до частин сьомої і дев`ятої статті 56 Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що відповідають вимогами чинного законодавства України.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-Полтава» (вул. Серьогіна, 1, м. Полтава, 36008, ) до Державного бюджету України на рахунок УК у м. Хмельницькому, , Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок UА0022002, код класифікації доходів бюджету - 21081100 (символ звітності 106) штрафу у розмірі 454 300,00 грн. та пені у розмірі 454 300,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-Полтава» (вул. Серьогіна, 1, м. Полтава, 36008, ) на користь Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001, ) 13629,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

5. Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Паламарчук