ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2020 р.м. Харків Справа № 922/2340/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки в наказі суду від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 та поновленні строку пред`явлення його до виконання по справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору на стороні позивача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний та виробничий комплекс "Енергосталь" , за участю Прокуратури Харківської області
про стягнення 2.895.661,36грн.
за участю представників:

не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 Державна судова адміністрація України звернулася до Господарського суд Харківської області із заявою виправлення помилки в наказі суду від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 та поновленні строку пред`явлення його до виконання (вх. №26087), в якій просить суд:

- поновити строк пред`явлення наказу Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 до виконання;

- зазначити місцезнаходження стягувача - Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Представники учасників справи в призначене на 19.11.2020 судове засідання не з`явились, про дату, час і розгляду справи повідомлені відповідно до положень ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 329 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану Державною судовою адміністрацією України заяву, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №922/2340/16, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 та постановою Верховного Суду від 03.07.2019, в позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області відмовлено повністю. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 44.812,92грн.

25.02.2019 на примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ від 25.02.2019 у справі №922/2340/16, який було надіслано на адресу стягувача - Державної судової адміністрації України.

З наданого листа від 21.05.2019 №13-18/1689 (т. IV, а.с. 163) вбачається, що Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернуло Держаній судовій адміністрації України наказ Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 на примусове виконання рішення у справі №922/2340/16 у зв`язку з пропущенням установленого строк для пред`явлення наказу до виконання. Вказаний лист було отримано стягувачем лише 24.05.201, тобто після закінчення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Також, стягувач зазначає, що всупереч положень статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" в наказі Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 на примусове виконання рішення у справі №922/2340/16 не було зазначено місцезнаходження Державної судової адміністрації України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, приписами частини першої статті 329 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

У пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи те, що виданий Господарським судом Харківської області наказ від 25.02.2019 на примусове виконання рішення у справі №922/2340/16 про стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 44.812,92грн. було одержано стягувачем лише 24.05.2019, тобто після закінчення строку пред`явлення наказу до виконання, причина пропуску заявником строку для пред`явлення наказу до виконання є поважною та підлягає поновленню, а заява в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

Однак, к вбачається зі змісту наказу Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 на примусове виконання рішення у справі №922/2340/16 відомості про місцезнаходження та ідентифікаційний код стягувача відсутні.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної редакції), за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відтак, суд вважає за необхідне виправити помилку у наказі Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 на примусове виконання рішення у справі №922/2340/16 щодо відсутності відомостей про місцезнаходження та ідентифікаційний код Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що заява Державної судової адміністрації України про виправлення помилки в наказі суду від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 та поновленні строку пред`явлення його до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 232-235, 328, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації України задовольнити.

2. Поновити строк пред`явлення наказу Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 до виконання.

3. Викласти абзац 1 «Стягувач» наказу Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 у справі №922/2340/16 в наступній редакції:

"Стягувач - Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 24.11.2020.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/2340/16/