ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.11.2020 Справа № 914/2222/20

Господарський суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участі секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія, м.Київ;

до Відповідача: Державного підприємства Львіввугілля, Львівська область, м.Сокаль;

про: відшкодування збитків в порядку регресу

ціна позову: 32079,87грн.

Представники:

Позивача: Самойленко П.М. представник (довіреність від 25.08.2020р. б/н);

Відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія від 24.07.2020р. вих. №РУ/20/0003 (вх. №2353) до Державного підприємства Львіввугілля про відшкодування збитків в порядку регресу; ціна позову: 32079,87грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страховику пошкодженого автомобіля Мазда 3 днз НОМЕР_1 шкоди на підставі страхового акту від 16.04.2020р. №ОЦ/004/006/20/0003.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. у даній справі суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; клопотання Позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволити; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 15.09.2020р.; визначити Відповідачеві п`ятиденний з дня вручення ухвали строк для можливості подати заяву з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У випадку подання такої заяви копію надіслати (надати) іншим Учасникам справи, докази такого надіслання (надання) надати суду; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті справи обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Судове засідання 15.09.2020р. не відбулось з причин тимчасової втрати працездатності головуючого судді Фартушка Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020р. у даній справі судом постановлено призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 06.10.2020р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті справи обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.10.2020р. у даній справі суд постановив відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 02.11.2020 р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою; клопотання Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія про надання можливості участі представника Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою системи EASYCON задоволити; надати представнику Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія Самойленку Петру Миколайовичу можливість участі в судовому засіданні у справі №914/2222/20, яке призначене на 02.11.2020р. о 11:00год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

В судовому засіданні 02.11.2020р. судом оголошувалась перерва в межах дня слухання до 16:00год. 02.11.2020р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2020р. у даній справі постановлено відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 12.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою; клопотання Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія про надання можливості участі представника Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою системи EASYCON задоволити; надати представнику Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія Самойленку Петру Миколайовичу можливість участі в судовому засіданні у справі №914/2222/20, яке призначене на 12.11.2020р. о 11:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Процесуальні права та обов`язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердив представник Позивача в судовому засіданні, йому відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, зазначив, що наслідки відмови від позову та закриття провадження йому відомі, закриття провадження не порушує права чи охоронювані законом інтереси Позивача, судовий збір просив залишити за Позивачем.

03.11.2020р. за вх. №2829/20 Позивачем подано до суду заяву від 27.10.2020р. вих. №РУ/20/0003, у якій просить суд прийняти відмову Позивача від позову та закрити провадження у справі. При цьому повідомляє про обізнаність із наслідками закриття провадження у справі. Ідентичний за змістом документ 03.11.2020р. надійшов до суду засобами поштового зв`язку.

11.11.2020р. за вх.№32504/20 від Позивача надійшла заява, в якій він просить суд у зв`язку з заоволенням вимог Позивача прийняти подану заяву до розгляду та прийняти відмову.

Подані заяви судом оголошено, оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно з ст. 76 ГПК України Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч.10 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, наданих представником Позивача пояснень, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

08.11.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі Позивач) та Відокремленим підрозділом «Геологорозвідувальна експедиція» Державного підприємства «Львіввугілля» (надалі Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6808422, у відповідності до якого Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «МАЗ-5337», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

06.09.2019р. приблизно о 10 год. 20 хв. на автодорозі Ковель-Жовква трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МАЗ-5337», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Мазда З» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортному «Мазда З» державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 08.10.2019р. по справі №156/894/19 встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Мазда 3» номерний знак НОМЕР_3 - ПрАТ «СК «Юнівес» звернулося до Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом від 08.11.2018р. №АМ/6808422.

На підставі Страхового акту від 16.04.2020р. №0ц/004/006/20/0003, Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 32079,87грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.2020р. №10950.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач покликається на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» як Страховика не було письмово повідомлено про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, що, у відповідності до п.33.1.2. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також, Позивач звертає увагу на те, що відповідно до Постанови Іваничівського районного суду Волинської області, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбувалася внаслідок того, що водій ОСОБА_1 перед виїздом не перевірив технічний стан керованого ним транспортного засобу «МАЗ-5337» та не забезпечив надійне кріплення вантажу, в результаті чого випав відкат та пошкодив автомобіль марки «Мазда».

Крім того, Позивач зазначає, що водій ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом «МАЗ-5337», державний номерний знак « НОМЕР_2 , в силу виконання трудових обов`язків перед Відокремленим підрозділом «Геологорозвідувальна експедиція» Державного підприємства «Львіввугілля», внаслідок чого у останнього виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом від 08.11.2018р. №АМ/6808422.

З підстав наведеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 32079,87грн. збитків в порядку регресу з розмірі сплаченого Позивачем страхового відшкодування.

Відповідач у поданому 15.09.2020р. за вх. №26847/20 Відзиві на позовну заяву від 11.09.2020р. вих. №8.1/1269 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав необґрунтованості доводів Позивача про його неповідомлення про настання ДТП, оскільки як вбачається з долучених до матеріалів справи додатків, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подано Відповідачем до страхової компанії 06.09.2019р., тобто в день здійснення ДТП, з дотриманням передбачених Законом строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

03.11.2020р. за вх. №2829/20 Позивачем подано до суду заяву від 27.10.2020р. вих. №РУ/20/0003, у якій просить суд прийняти відмову Позивача від позову та закрити провадження у справі. При цьому повідомляє про обізнаність із наслідками закриття провадження у справі. Ідентичний за змістом документ 03.11.2020р. надійшов до суду засобами поштового зв`язку.

У відповідності з пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України та частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.6 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно ч.4 ст.185 ГПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення; у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі; суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно п.4 ч.1, ч.ч.3-5 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору; про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету; ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Суд в порядку ч.3 ст.192 ГПК роз`яснює Учасникам справи наслідки закриття провадження у справі, зокрема те, що, згідно ч.3. ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши і дослідивши матеріли справи та подані Учасниками справи докази і наведені доводи, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні, Учасниками справи не заявлені доводи та не подані докази того, що дії представника Позивача суперечать інтересам Позивача чи порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, в тому числі держави, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до прийняття заяви Позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Щодо судових витрат суд зазначає.

Нормою ч.4 ст.231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати у вигляді 2102грн. сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору.

Як доказ сплати судового збору Позивачем подано Платіжне доручення від 21.07.2020р. №16 (#11) про сплату 2102грн. судового збору за подання позовної заяви до господарського суду. Оригінал вказаного платіжного доручення є додатком №19 до позовної заяви.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

Згідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу І ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 2102грн., недоведення Відповідачем розміру понесених у справі судових витрат, суд дійшов висновків про наявність правових підстав до залишення понесених Позивачем судових витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 2102грн. за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76-79, 120, 121, 191, 192, 231, 234, 235,247, 252 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.4, 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти відмову Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія від позову.

2. Закрити провадження у справі.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 17.11.2020р.

Головуючий суддя Т.Б. Фартушок