ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. Справа № 922/3200/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор", с. Павлів, Радехівський р.-н, Львівська обл.
до Приватного підприємства "Ол Електро", м. Харків
про стягнення 16200 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор", с. Павлів, Радехівський р.-н, Львівська обл. (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Ол Електро", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 16200,00 грн. заборгованості.

Також позивачем заявлені до стягнення з відповідача судові витрати, в т.ч. витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору № 2901-18-02 від 29.01.2018 в рахунок майбутньої поставки товару здійснено передоплату за нього в сумі 16200 грн., однак в подальшому відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо поставки товару та проігнорував вимогу позивача про повернення передоплати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2020 відкрито провадження у справі № 922/3200/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 02.10.2020.

Позивач копію зазначеної ухвали отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення.

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 02.10.2020 повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 36-39). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2020.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 29.01.2018 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір № 2901-18-02 (далі за текстом договір; а. с. 9-11), за умовами якого постачальник зобов`язується на протязі дії договору поставляти покупцеві товарно-матеріальні цінності (надалі товар) в асортименті, кількості, якості, строки і на умовах цього договору та додатків до нього, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар.

Згідно з п. 2.1 договору поставка кожної партії товару здійснюється на підставі замовлення (заявки) покупця, направленого (поштою, кур`єром, електронною поштою, факсимільним зв`язком чи по телефону) на адресу постачальника, з зазначенням чіткого асортиментного переліку та кількості товару, який покупець має намір придбати.

Пунктами 4.1-4.2 договору встановлено: загальна сума договору складається з суми вартостей фактично поставленого відповідно до умов цього договору товару згідно видаткових накладних.

Ціни встановлюються у національній валюті України.

У відповідності до пунктів 5.1.-5.2. договору розрахунки за даним договором між продавцем та покупцем здійснюється у гривнях, на умовах 100% післяплати протягом 15 банківських днів з моменту отримання товару, якщо інші умови не зазначені у специфікації та/або видатковій накладній.

Зобов`язання покупця щодо оплати вважаються виконаними з дати списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до п. п. 9.1-9.2 договору останній вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2018. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором в повному обсязі.

У випадку, якщо жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір до моменту закінчення терміну дії, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік.

Як зазначає позивач в рамках зазначеного договору між сторонами достягнуто домовленості про поставку відповідачем на користь позивача вбудованих модулів відбитків пальців Suprema BM-Slim 2 в кількості 5 шт.

Матеріали справи свідчать про те, що з метою оплати вказаного товару, відповідач виставив відповідачу до сплати рахунок № 709 від 21.08.2019 (а. с. 12) на суму 16200,00 грн.

Позивач на виконання умов розділу 5 договору перерахував на поточний рахунок відповідача оплату у сумі 16200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29200 від 05.09.2019 (а. с. 13).

Однак, відповідач не здійснив поставку товару в строк, передбачений умовами п. 2.1. договору.

Як зазначає позивач, в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, його виконання втратило для нього інтерес. Як свідчать матеріали справи, позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 543 від 13.08.2020 про повернення суми передоплати в розмірі 16200 грн. (а. с. 14-19).

Однак, вказана вимога залишена відповідачем без розгляду та без задоволення.

Обставини щодо стягнення з відповідача передоплати у сумі 16200,00 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

За умовами ч. ч. 1 та 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати попередньо оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням того, що відповідач отримавши від позивача суму попередньої опати не виконав взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару в передбачений договором строк, а позивач в зв`язку з зазначеними обставинами скористався своїм правом на звернення з вимогами про повернення передоплати (лист - вимога № 543 від 13.08.2020) і такі вимоги відповідачем безпідставно не були виконані, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати товару за договором у сумі 16200,00 грн.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням викладеного, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2102 грн. судового збору.

Посилання позивача в позовній заяві про понесення ним витрат на оплату професійної правничої допомоги свого підтвердження матеріалами справи не знайшли. В позовній заяві зазначено, що документальне підтвердження понесення судових витрат позивачем буде надано з урахуванням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, в даному випадку правові підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Ол Електро" (адреса: 61202, м. Харків, пр.-т Людвіга Свободи, буд. 41, кв. 63; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" (адреса: 80250, Львівська обл., Радехівський р.-н, с. Павлів, пр.-т Юності, буд. 39; ):

16200,00 грн. заборгованості;

2102 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак