ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3388/20

За позовом Громадської організації "Сильні духом", м. Кам`янське Дніпропетровської області

до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, м. Кам`янське Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг", м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VІІ від 03.04.2020

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Глушко О.А.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Змітриченко Ю.П., довіреність від 18.12.2019

від третьої особи: Астаф`єва С.І., довіреність від 16.11.2020

С У Т Ь С П О Р У:

Громадська організація "Сильні духом" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VII від 03.04.2020 прийняте на 39-й сесії VII скликання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.04.2020 Кам`янською міською радою на 41-й сесії VII скликання було прийнято рішення №1429-32/VII, яким вирішено:

1. Приватизувати об`єкт права комунальної власності - нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №1), загальною площею 544,5 кв.м, за адресою: проспект Тараса Шевченка, 3, приміщення 1, шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг" з такими умовами: усі витрати, пов`язані з підготовкою об`єкта до приватизації (оплата послуг за проведення незалежної оцінки об`єкта, публікацію інформації про об`єкт приватизації у міських засобах масової інформації, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу) покладаються на покупця.

2. Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради здійснити приватизацію об`єкта, зазначеного у п.1. цього рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

3. Організацію виконання цього рішення покласти на департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, координацію - на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Щербатова Д.О., контроль - на постійну комісію міської ради з питань містобудування, архітектури, будівництва, земельних ресурсів та комунальної власності (Дементьєв).

Позивач вважає, що рішення відповідача прийнято з порушенням діючих норм законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- позивач не обґрунтував, у чому полягає порушення його прав, які саме його права порушено прийняттям спірного рішення Кам`янською міською радою, при тому, що позивач є громадською організацією, яка здійснює представництво лише членів такої громадської організації (згідно з чинним законодавством та положеннями її статуту), не здійснює представництва усієї територіальної громади та не наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог законодавства України;

- у позивача відсутні будь-які матеріально-правові підстав заявляти про порушення права на об`єкт права комунальної власності, що приватизовано шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг" за оспорюваним рішенням та відсутність у позивача матеріально-правових підстав завертатись за захистом цього права, у тому числі шляхом оспорювання рішення Кам`янської міської ради № 1918-41/VII від 03.04.2020;

- позивачем оспорюється правомірність набуття третьою особою права приватизації об`єкту комунальної власності - нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №1), загальною площею 544,5 кв.м., за адресою: просп. Тараса Шевченка, 3, приміщення 1, шляхом викупу, проте, між об`єктом комунальної власності та позивачем не вбачається правового зв`язку, оскільки відсутні правові підстави вважати, що позивач був серед претендентів спочатку на його оренду та потім претендентом на приватизацію цього об`єкту, шляхом викупу, чи мав інші правомочності щодо нього;

- обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження нормативно - правового акту мають особи, щодо яких такий акт застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Між тим позивач не навів обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси.

Третя особа проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- позивачем не зазначено, які саме права та (або) законні інтереси ГО "Сильні духом" порушені рішенням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області № 1918-41/VII від 03.04.2020 "Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: проспект Тараса Шевченка, 3". Позивач в своєму позові не зазначає чітких підстав для скасування рішення, а лише робить припущення щодо можливих порушень в майбутньому;

- Законом України "Про громадські об`єднання" не передбачено право громадських об`єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі і засновників та членів таких об`єднань. Відтак громадська організація може звертатись до суду та представляти в суді інтереси тільки членів своєї організації за умови наявності в її статуті таких повноважень;

- відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що при підготовці позовної заяви сталася технічна помилка, а тому просить вважати за вірне оскаржуване рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VII від 03.04.2020 прийняте на 41-й сесії VII скликання.

Відповідно до статуту ГО "Сильні Духом" (п. 2.1) основною метою діяльності організації є об`єднання громадян для задоволення та захисту законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національних, культурних, спортивних та інших спільних інтересів ветеранів збройних конфліктів, інвалідів, членів їх сімей, бійців, дітей, пенсіонерів та мирного населення, тимчасових переселенців, сімей померлих і загиблих та інших членів організації, тобто жителів міста Кам`янського.

Громадське об`єднання здійснює для забезпечення своїх статутних цілей інші види діяльності, що не суперечать законодавству України, а жоден закон України не забороняє громадському об`єднанню звертатись до суду.

Оскаржуваним рішенням Кам`янська міська рада порушила норми чинного законодавства та позбавило, як Громадську Організацію, так і кожного бажаючого, права взяти участь в аукціоні та можливості приватизувати об`єкт права комунальної власності. Крім того, порушила ч. 5 ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" продавши без аукціону вищезазначений об`єкт права комунальної власності, чим ослабило економічну основу місцевого самоврядування, зменшило обсяг та погіршило умови надання послуг кожного жителя територіальної громади м. Кам`янське.

У відповіді на пояснення третьої особи на позовну заяву позивачем викладені обставини аналогічного змісту, як у відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.07.2020. З 30.07.2020 підготовче засідання відкладено на 19.08.2020. З 19.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/3388/20 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 20 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 17.11.2020.

Позивач у судове засідання не з`явився, явку повноважних представників не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 886 міститься в матеріалах справи).

У судовому засіданні 17.11.2020 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2020 Кам`янською Міською Радою на 41-й сесії VII скликання було прийнято рішення № 1429-32/VІІ, яким вирішено:

1. Приватизувати об`єкт права комунальної власності - нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №1), загальною площею 544,5 кв.м, за адресою: проспект Тараса Шевченка, 3, приміщення 1, шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг" з такими умовами:

усі витрати, пов`язані з підготовкою об`єкта до приватизації (оплата послуг за проведення незалежної оцінки об`єкта, публікацію інформації про об`єкт приватизації у міських засобах масової інформації, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу) покладаються на покупця.

2. Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради здійснити приватизацію об`єкта, зазначеного у п.1 цього рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

3. Організацію виконання цього рішення покласти на департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, координацію - на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Щербатова Д.О., контроль - на постійну комісію міської ради з питань містобудування, архітектури, будівництва, земельних ресурсів та комунальної власності.

Позивач вважає, що спірне рішення порушує права жителів громади м. Камянського, спрямоване на ослаблення економічних основ місцевого самоврядування, зменшення обсягу та погіршення умов надання послуг кожного мешканця територіальної громади; міська рада позбавила Громадську організацію "Сильні духом", як і кожного бажаючого, права взяти участь в аукціоні та можливості приватизувати об`єкт права комунальної власності.

Громадська організація "Сильні духом" просить визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VІІ від 03.04.2020.

При цьому, позивач посилається на положення статей 4, 24, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.2 ст. 345 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", п.13 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1531 та ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Тож, предметом розгляду у даній справі є законність рішення органу місцевого самоврядування "Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: проспект Тараса Шевченка,3", яким, на думку позивача, обмежено його законне право, як і право кожного мешканця територіальної громади прийняти участь в аукціоні та можливості приватизувати об`єкт комунальної власності.

Такий спосіб захисту порушеного права, як визнання незаконним із скасуванням правового акту, який порушує цивільні права і інтереси, прямо передбачено як ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України, так і ч. 2 ст.20 Господарського кодексу України.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тобто, саме сукупність умов (суперечність актам чинного законодавства та порушення цивільних прав або інтересів) може бути підставою визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або певного кола осіб, й дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Спірне рішення є актом індивідуальної дії, оскільки стосується прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг", як особи, яка отримала право на приватизацію об`єкта нерухомості шляхом викупу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому господарський суд зазначає, що захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у позові.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Оскаржуване рішення, як індивідуальний правовий акт породжує права й обов`язки тільки того суб`єкта, якому його адресовано. Відсутність у будь-кого, в тому числі і заявника, прав чи обов`язків у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення не породжує для останнього і права на захист.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 1 Закону України від 22.03.2012 №4572-VI "Про громадські об`єднання" (надалі - Закон №4572-VI) визначено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Пунктом 2 частини першої статті 11 Закону №4572-VI передбачено, що статут громадського об`єднання має містити відомості про мету (цілі) та напрями його діяльності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону №4572-VI для здійснення своєї мети (цілей) громадське об`єднання має право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

При цьому, право громадських організацій на звернення до суду із відповідними позовами у розумінні пункту другого частини першої статті 21 Закону України "Про громадські об`єднання" є загальною прерогативою та обмежено певними категоріями правовідносин, з якими безпосередньо пов`язана статутна діяльність громадських організацій, та законодавством, яке безпосередньо регулює відповідні правовідносини.

Так, відповідно до пункту п. 2.1 статуту Громадської організації "Сильні духом" основною метою діяльності Організації є об`єднання громадян для задоволення та захисту законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національних, культурних, спортивних та інших спільних інтересів ветеранів збройних конфліктів, інвалідів, членів їх сімей, бійців, дітей, пенсіонерів та мирного населення, тимчасових переселенців, сімей померлих і загиблих та інших членів організації.

Разом з тим, Закон України "Про громадські об`єднання" не передбачає право громадських об`єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі і засновників таких об`єднань, органів державної влади, органів місцевого самоврядування; відсутні такі положення і в законодавстві, що регламентує правідносини з приватизації об`єктів комунальної власності, Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні". Правові підстави для звернення громадських організацій до господарського суду за захистом суспільних інтересів або спільних інтересів територіальної громади, у правовідносинах, що пов`язані з наданням дозволу на приватизацію об`єкту нерухомого майна шляхом викупу, чинним законодавством наразі не визначені.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 №12-рп/2013 громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Передбачена законом можливість звернення до суду громадських організацій за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб передбачає, що такі особи можуть і самостійно звернутися до суду з таким позовом, проте у цьому випадку належить встановити факт порушення їхніх прав, свобод чи інтересів оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд України у своїй постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 2а-2885/12/1470 висловив правову позицію, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач оскаржив рішення, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього. Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останніх і права на захист, тобто, права на звернення із позовом. Посилання позивача на його право звернення до суду з цим позовом не доведено, отже є безпідставним, оскільки позивач не навів доказів, що оскаржене рішення стосується безпосередньо його прав або прав його учасників.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: порушено або порушується; або створюються перешкоди для його реалізації або мають місце інші ущемлення законних інтересів.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Однак, як встановлено судом, позивач не обґрунтував, у чому полягає порушення його прав, які саме його права порушено прийняттям спірного рішення Кам`янською міською радою, при тому, що позивач - громадська організація, яка здійснює представництво лише членів такої громадської організації (згідно з приписами чинного законодавства та положеннями її Статуту), не здійснює представництва усієї територіальної громади та не наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог законодавства України.

З огляду на викладене, слід зробити висновок, що громадська організація може звертатись до суду та представляти в суді інтереси тільки членів своєї організації за умови наявності в її статуті таких повноважень.

Щодо правових підстав для звернення громадських організацій до суду за захистом інтересів громадян чи інших осіб, які не є членами організації, то крім наявності таких положень в статуті організації, необхідною умовою на право звернення, в інтересах таких осіб, має бути закріплене в законі, який регламентує відповідні правовідносини.

Отже, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Позивач не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачу. Позивач не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а покликається на порушення інтересу територіальної громади, частиною якої він є, і для якої цей інтерес має значення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у позивача, відповідно положень його статуту яке є громадською організацією, будь-яких матеріально-правових підстав заявляти про порушення права за оспорюваним рішенням прийнятим органом місцевого самоврядування, та відсутність у позивача матеріально-правових підстав завертатись за захистом цього права, у тому числі шляхом оспорювання вказаного рішення.

Враховуючи викладене, встановивши, що оскаржуваним рішенням не порушуються права чи охоронювані законом інтереси Громадської організації "Сильні духом", господарський суд вбачає відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VІІ від 03.04.2020.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Громадської організації "Сильні духом" до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвест Холдинг" про визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради №1918-41/VІІ від 03.04.2020 - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.11.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва