ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
18.11.2020р. Справа №905/488/18
за скаргою від 23.10.2020р. Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство
Спецвуглемаш, м.Торецьк
на бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення суду по справі №905/488/18
за позовом Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Горлівка
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Метбудзабезпечення, м.Покровськ
про стягнення заборгованості в сумі 945134,10 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від ВДВС: не з`явився
В засіданні суду брали участь:
12.07.2018р. на виконання вищезазначеного рішення суду видано відповідний наказ.
Крім цього, ухвалою господарського суду Донецької області від 12.07.2018р. повернуто Приватному акціонерному товариству Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш з державного бюджету України судовий збір в сумі 35,48 грн. сплачений згідно з платіжного доручення від 12.02.2018р. №1418.
26.10.2020р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга №23/10-01 від 23.10.2020р. Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Торецьк на бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення суду по справі №905/488/18. Зокрема,позивачем заявлено про:
- визнання бездіяльності начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) неправомірною;
- зобов`язання начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення господарського суду Донецької області від 18 червня 2018р. по справі №905/488/18 ;
- зобов`язання начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) направляти на адресу стягувача копії документів по вчинених виконавчих діях.
Ухвалою суду від 27.10.2020р. повідомлено сторони та Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) про розгляд скарги від 23.10.2020р. в судовому засіданні, що відбудеться 04.11.2020 року о 14:15 год.
03.11.2020р. через підсистему електронного суду надійшли доповнення до скарги, відповідно до резолютивної частини якої стягувачем змінено свої вимоги на:
- визнання бездіяльності головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича неправомірною;
- визнання постанови від 16.07.2020р. ВП№60046656 про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною;
- відновлення виконавчого провадження ВП№60046656 від 13.09.2019р.;
- зобов`язання головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів;
- зобов`язання головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича звернути стягнення на майно Боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб;
- зобов`язання Добропільський МРВ ДВС Східного МРУ МЮ надати стягувачу копію документа виконавчого провадження, на підстави якого завершено виконавче провадження №АСВП: 50533053.
Скарга з урахуванням її доповнень мотивована тим, що 02.10.2020р. ПРАТ «НВП «СПЕЦВУГЛЕМАШ» надіслано на адресу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби скаргу №02/10-01 від 02.10.2020р. з вимогою повідомити про вжиті заходи, щодо виконання наказу суду по справі №905/488/18, на яку відповіді не отримало. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження та інших постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу стягувача не надходило, тому є підстави вважати, що начальником Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби не було вчинено жодних розпорядчих дій по виконанню рішення господарського суду Донецької області, а співробітниками ВДВС не було вчинено жодних виконавчих дій.
Після звернення до суду із відповідною скаргою, позивач отримав від ДВС постанову від 16.07.2020р. про повернення виконавчого документа стягувачу. Відтак, останній стверджує про те, що висновки державного виконавця про відсутність майна боржника є передчасними та помилковими, оскільки ним не вжито дій, передбачених статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у боржника є дебіторська заборгованість, а саме, останній виступає стягувачем у ВП№50533053, проте державним виконавцем такі обставини проігноровано.
Таким чином, скаржник вважає неправомірними дії Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) в частині винесеної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.07.2020р. у виконавчому провадженні №60046656, а скаргу такою, що підлягає задоволенню.
У судове засідання 04.11.2020р. представники сторін, ДВС не з`явились, жодних документів по суті скарги не надали, судове засідання з розгляду скарги №23/10-01 від 23.10.2020р. Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Торецьк на бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення суду по справі №905/488/18 відкладено на 18.11.2020 року о 12:50 год.
05.11.2020р. на електронну адресу суду від державного виконавця надійшли сканкопії матеріалів виконавчого провадження.
В судове засідання 18.11.2020р. представники сторін на ДВС не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.
За приписами статі 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами.
За змістом ч.1 ст.5 вказаного нормативно-правового акту примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.
Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.
Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.
Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних із виконанням.
Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.
Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.
Так, згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як встановлено судом, стягувач звернувся до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) із заявою №29/08-02 від 29.08.2019р. про примусове виконання наказу від 12.07.2018р., виданого господарським судом Донецької області по справі №905/488/18 про стягнення з ТОВ «Метбудзабезпечення» заборгованості.
Відповідно до ст.13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Матеріалами скарги, а також відомостями з веб-сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження підтверджено, що постановою від 13.09.2019р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №60046656 з примусового виконання наказу від 18.06.2018р., виданого господарським судом Донецької області по справі №905/488/18.
Постановою від 13.09.2019р. №60046656 головним державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 887539,89 грн.
Постановою від 04.11.2020р. №60046656 головним державним виконавцем накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на всіх рахунках: АТ"Піреус Банк МКБ", код 300658, АТ "ПУМБ", код 334851, АТ "Юнекс Банк", код 322539 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, 887539,89 грн.
16.07.2020р. головним державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клещевниковим Миколою Івановичем винесено постанову №60046656 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, постанова мотивована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. На рахунках відкритих боржником у банківських установах кошти відсутні. На все майно боржника державним виконавцем накладено арешт.
Відтак, аргументи скаржника щодо невжиття органом ДВС жодних заходів примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2018р. №905/488/18 спростовуються вищевикладеними обставинами.
Одночасно, за приписами ч.1 ст.28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Суд приймає до уваги ті обставини, що органом стягнення всупереч вимог Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження відправлення сторонам виконавчого провадження згідно вимог статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження» вищевказаних постанов ВП, зокрема, про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 07.02.2012р. №7/405 (дублікат), що унеможливило стягувача бути обізнаним про перебіг вказаного ВП.
З огляду на це, суд вважає за необхідне задовольнити в цій частині первісні вимоги скарги шляхом зобов`язання Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) направити на адресу Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство "Спецвуглемаш, м.Торецьк копії процесуальних документів за ВП№60046656.
Щодо решти вимог скарги від 23.10.2020р. Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Торецьк на бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення суду по справі №905/488/18 з урахуванням її доповнень, господарський суд, дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного:
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно ч.2 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
За приписами статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.
При цьому, за змістом статті 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно із ч.1 п.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.
Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України Про виконавче провадження, надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Зокрема, статтею 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч.ч.4, 5 ст.24 Закону).
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ч.8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Викладене свідчить, що законом встановлено обов`язок державного виконавця саме періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018р. по справі №911/167/17.
Крім того, системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про наявність у державного виконавця права застосовувати до боржників заходи впливу за невиконання рішення суду, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця накладати штрафи (ст.188-13), за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, звертатися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.76 Закону України «Про виконавче провадження») тощо.
Як зазначено вище, стягувачем оскаржується винесена державним виконавцем постанова від 16.07.2020р. ВП№60046656 про повернення виконавчого документа стягувачу, що мотивована відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. За твердженням позивача, державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження не було застосовано всіх заходів примусового характеру та не вжито дій, перелік яких викладений у скарзі.
За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків згідно з законодавством України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.
За висновками суду, матеріали справи не містять доказів реалізації державним виконавцем наданих йому повноважень під час виконання судового рішення по справі №905/488/18 у повному обсязі. Зокрема, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 16.07.2020р. ВДВС, а також зважаючи на представлені державним виконавцем процесуальні документи, останнім не направлено запити до Головного управління ДФС у Донецької області щодо наявності дебіторської заборгованості боржника, до ДП «Інститут інтелектуальної власності» щодо наявності або відсутності серед власників об`єктів промислової власності боржника, до Державної служби морського та річкового транспорту Морської адміністрації про наявність суден, плав. засобів тощо, відсутній запит до ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області про наявність на праві власності у боржника сільськогосподарської, дорожньо-будівельної, меліоративної техніки, відсутні запити до ДФС у Донецької області щодо наявності відкритих рахунків, не представлені суду витяги з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухомого майно, тощо.
Таким чином, навіть зважаючи на вжиття державним виконавцем деяких заходів, направлених на виконання судового рішення у справі, шляхом винесення документів та виходу за адресою місцезнаходження боржника, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ч.8 статті 48 Закону України Про виконавче провадження перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Викладене свідчить, що законом встановлено обов`язок державного виконавця саме періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018р. по справі №911/167/17.
Також, державним виконавцем не надано відомостей щодо виклику осіб власника та керівника боржника, не вчинено заходів щодо виклику інших посадових осіб боржника, не направлено вимоги щодо надання пояснень матеріально відповідальних осіб, не вжито заходів направлених на встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України.
За таких обставин, враховуючи, що сам факт здійснення окремих дій з виявлення майна та коштів боржника, без встановлення факту періодичності та повноти перевірки майнового стану не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника, та виходячи з відсутності доказів здійснення всіх заходів, необхідних для звернення стягнення на виявлене рухоме майно боржника для своєчасного та повного виконання рішення, вимоги стягувача, суд вважає передчасними висновки державного виконавця про наявність підстав для повернення виконавчого документа без виконання.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
За таких обставин, враховуючи правомірність доводів скаржника, вимоги в частині визнання бездіяльності головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича при виконанні рішення суду по справі №905/488/18 неправомірною та визнання постанови від 16.07.2020р. ВП№60046656 про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною підлягають задоволенню.
Одночасно, вимоги скаржника щодо зобов`язання головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість Боржника до податкових органів; зобов`язання головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клещевникова Миколи Івановича звернути стягнення на майно Боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать Боржнику від інших осіб та зобов`язання Добропільський МРВ ДВС Східного МРУ МЮ надати стягувачу копію документа виконавчого провадження, на підстави якого завершено виконавче провадження №АСВП: 50533053 підлягають задоволенню шляхом зобов`язання державного виконавця вчинити виконавчі дії згідно вимог Закону України Про виконавче провадження, направлені на примусове виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2018р. по справі №905/488/18, враховуючи відсутність у суду права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення певних, окремих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки за розсудом державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби.
За таких обставин, керуючись ст.ст.234, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Скаргу від 23.10.2020р. Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Торецьк на бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення суду по справі №905/488/18 задовольнити частково.
Визнати неправомірною бездіяльність Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) при виконанні рішення по справі №905/488/18.
Зобов`язати Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) направити на адресу Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Спецвуглемаш, м.Торецьк копії виконавчих документів за ВП№60046656.
Визнати постанову Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) від 16.07.2020р. ВП №60046656 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною.
Зобов`язати Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) вчинити виконавчі дії згідно вимог Закону України Про виконавче провадження, направлені на примусове виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2018р. по справі №905/488/18.
В судовому засіданні 18.11.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Повний текст ухвали підписано 25.11.2020р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Г.В. Левшина