РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020Справа № 910/9694/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 1 310,84 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - ТДВ "Експрес Страхування", позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" (далі - ПАТ "НСК "Оранта", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 24 844, 20 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 20.07.2018 р. у місті Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 23 533,36 грн. У позові, посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ТДВ "Експрес Страхування" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому просило стягнути з ПАТ "НСК "Оранта" страхове відшкодування в розмірі 22 522,36 грн., інфляційні втрати у сумі 1 337,52 грн. та 3 % річних у сумі 973,32 грн., що разом становить 24 844, 20 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.07.2020 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

До початку розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку зі сплатою відповідачем суми страхового відшкодування у повному обсязі та частини матеріальних втрат, тому просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 337,52 грн. та 3 % річних у сумі 973,32 грн., що разом становить 1 310,84 грн. Вказана заява була подана з додержанням вимог ст. 46 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Відповідач у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти стягнення матеріальних втрат заперечив, зазначив, що прострочення страхового відшкодування не відбулось, тому немає підстав для нарахування інфляційної складової боргу та 3 % річних.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 202.18.2404490 від 29.05.2018 р., укладеного між ТДВ "Експрес Страхування" та ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 20.07.2018 р. у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Форд", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14.09.2018 р. у справі № 756/10186/18 за вказаним фактом водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 406 від 20.07.2018 р., наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 36 831, 04 грн. А згідно із рахунками СТО № від 31.07.2018 р., № від 07.09.2018 р. та актом виконаних робіт СТО від 11.09.2018 р. - вартість відновлювального ремонту становить 34 121,12 грн.

У подальшому, на підставі страхових актів № 3.18.1586-1 від 08.08.2018 р. та № 3.18.1586-2 від 11.09.2018 р. позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 23 533,36 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № ЦО02915 від 08.08.2018 р. та № ЦО03529 від 26.09.2018 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Форд", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ "НСК "Оранта" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/009558982.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ТДВ "Експрес Страхування"), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що позивач (ТДВ "Експрес Страхування"), 10.10.2018 р. звернувся до страховика винної особи - ПАТ "НСК "Оранта" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 23 533,36 грн. із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте, лише 22.07.2020 р. (після звернення ТДВ "Експрес Страхування" до суду) відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 34773 від 22.07.2020 р., на суму 23 533,36 грн.

Вирішуючи питання про суму, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує, що вартість відновлювального ремонту (з коефіціентом фізичного зносу) склала 23 533,36 грн.

У той же час, слід зазначити, що розмір страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи згідно зі ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (зокрема, за полісом страхування цивільно - правової відповідальності АК/009558982 у сумі 1 000,00 грн.), тому стягненню з відповідача підлягала сума - 22 533,36 грн.

Отже, сплативши грошові кошти позивачу в сумі 23 533,36 грн. ПАТ "НСК "Оранта" погасило суму та частину інфляційних витрат в сумі 1 000,00 грн., у зв`язку з чим позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог.

Таким чином на розгляді суду залишились вимоги про стягнення інфляційної складової боргу у сумі 337,52 грн. та 3 % річних у сумі 973,32 грн., які відповідач не визнав посилаючись на положення п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з тим на його думку, прострочення сплати страхового відшкодування не було.

Згідно з приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

ПАТ "НСК "Оранта" зазначило про те, що строк для сплати страхового відшкодування не настав, оскільки позивач вчасно не надав судове рішення про встановлення вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. Проте, такі доводи суд до уваги не приймає, оскільки передбачений пунктом 35.2 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перелік документів, які особа, що має право на страхове відшкодування, зобов`язана надати для виплати страхового відшкодування, не містить судового рішення про встановлення вини особи у ДТП. Водночас, суд вважає, що оскільки відповідач є страховиком ОСОБА_2 (винної особи), то він мав можливість самостійно отримати необхідну постанову, ухвалену стосовно його страхувальника. За таких обставин, суд вважає, що відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування з порушенням строку, визначеного законом.

Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку зобов`язання відповідача за змістом ст. 993 ЦК України зводиться до здійснення страхової виплати, отже, таке зобов`язання є грошовим. При цьому грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже між сторонами у справі існує грошове зобов`язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту. За таких обставин, грошове зобов`язання у деліктних правовідносинах не є окремим видом зобов`язання, а є способом виконання зобов`язання з відшкодування шкоди.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи інфляційні втрати та 3 % річних, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Суд зазначає, що чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов`язання по відшкодуванню іншому страховику шкоди, однак, цей строк пов`язаний з моментом пред`явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача. Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16).

Отже, оскільки відповідач отримав вимогу позивача (11.10.2018), а суму страхового відшкодування сплатив лише 20.07.2020 р., тобто з простроченням передбаченого законом 90-денного строку, суд доходить висновку що є підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму страхового відшкодування за період з 11.01.2019 р. по 19.06.2020 р.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення сум матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 337,52 грн. та 3 % річних у сумі 973,32 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем Таким чином позовні вимоги ТДВ "Експрес Страхування" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Публічного акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" про стягнення 1 310,84 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, ідентифікаційний код 36086124) інфляційні втрати у сумі 337 (триста тридцять сім) грн. 52 коп., 3 % річних у сумі 973 (дев`ятсот сімдесят три) грн. 32 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складений 17 листопада 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.