ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Справа№ 620/308/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 20.10.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліки України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 (повний текст ухвали підписано 31.08.2020)

у справі №620/308/19 (суддя Белов С.В.)

за позовом 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

5) ОСОБА_5

до 1) Чернігівської обласної ради

2) Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Чернігівська обласна прокуратура

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліки України"

про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі - позивачі) звернулися до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 №66-12/VII «Про внесення змін до Положення про порядок передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в оренду»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 №70-12/VII «Про затвердження Положення про управління комунального майна Чернігівської обласної ради у новій редакції»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 08.10.2018 №159 «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Ліки України» Чернігівської обласної ради».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2019, що залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019, адміністративний залишено позов без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2020 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 скасовано, а провадження у справі №620/308/19 за вищезазначеним позовом закрито. Роз`яснено позивачам, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду господарської юрисдикції та, що вони мають право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

30.06.2020 до Верховного Суду надійшла заява позивачів, в якій вони висловили прохання передати цю справу до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №620/308/19 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у справі №620/308/19 задоволено.

Справу №620/308/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліки України", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - прокуратура Чернігівської області, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, передано до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 матеріали справи №620/308/19 передано на розгляд Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Направляючи справу на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю, місцевий господарський суд виходив з того, що приписами частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність спорів, у яких відповідачем є обласна рада, - такі спори розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду, у тому числі підстав, визначених частиною 3 статті 30 ГПК України. У даному випадку, відповідачем за даним позовом є Чернігівська обласна рада.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліки України» 08.09.2020 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 у справі №620/308/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву поверну на підставі ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, як таку, що подана особами, що не мають процесуальної дієздатності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №620/308/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. з 22.09.2020 на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.09.2020 у справі №620/308/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020, розгляд справи призначено на 20.10.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу, прокуратура заперечила проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі третьої особи, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства, а ухвала місцевого господарського суду від 31.08.2020 прийнята з дотриманням норм процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, прокурор звернув увагу суду на те, що наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 визначено 11.09.2020 днем початку роботи обласних прокуратур. З цієї дати відбулось перейменування прокуратури Чернігівської області у Чернігівську обласну прокуратуру, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Реквізити прокуратури, у тому числі адреса місцезнаходження, засоби зв`язку та код ЄДРПОУ залишилися без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.10.2020 у справі №620/308/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 справу №620/308/19 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

У судове засідання 20.10.2020 з`явився прокурор.

Представники позивачів, відповідачів та скаржника у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, сторони повідомлялися належним чином. Позивачі та відповідачі, про причини неявки суд не повідомили. Скаржник у своєму листі №10/06-983 від 15.10.2020, що надійшов до суду 20.10.2020 не заперечив проти розгляду справи за відсутності представника ТОВ «Ліки України», при цьому, просив суд апеляційної інстанції, апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що скаржник не заперечував розглядати апеляційну скаргу за відсутності його представника.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи наказ Офісу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» у відповідності до якого, 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур та беручи до уваги, що вказані відомості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і реквізити прокуратури, у тому числі адреса місцезнаходження, засоби зв`язку та код ЄДРПОУ не змінилися, колегія суддів вважає за необхідне перейменувати третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Прокуратуру Чернігівської області на Чернігівську обласну прокуратуру, що є учасником у даній справі.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у відзиві, просив у задоволенні скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу місцевого суду від 31.08.2020 у справі №620/308/19 залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Скасовуючи ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 та закриваючи провадження у справі №620/308/19 за вищезазначеним позовом, Верховний Суд у своїй постанові від 18.06.2020 роз`яснив позивачам, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду господарської юрисдикції та, що вони мають право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Звертаючись до Верховного Суду з відповідною заявою про направлення справи до господарської юрисдикції, заявники просили суд касаційної інстанції направити дану справу до господарського суду Чернігівської області, залишивши поза увагою приписи частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Задовольняючи вказану заяву, Верховний Суд направив дану справу до господарського суду Чернігівської області, як і просили заявники.

Господарський суд Чернігівської області при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі дійшов вірного висновку, що справа №620/308/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліки України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Чернігівська обласна прокуратура, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, підлягає направленню за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва виходячи з наступного.

Пунктами 1 та 6 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до частини першої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 30 ГПК України встановлено виключну підсудність справ, за змістом частини третьої вказаної статті спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У даному випадку спір у цій справі виник з приводу передачі в оренду комунального майна Чернігівської обласної ради, яке знаходиться на території м. Чернігів.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що процесуальним законодавством встановлено виключну підсудність спорів, у яких відповідачем є обласна рада, - такі спори розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду, у тому числі підстав, визначених частиною 3 статті 30 ГПК України.

У даному випадку, відповідачем у даній справі є Чернігівська обласна рада.

Правосуддя у господарських спорах на території м. Києва здійснює Господарський суд м.Києва.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у ч. 5 ст. 30 ГПК України, то розгляд такої справи у будь-якому разі відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва та будь-який інший суд неуповноважений здійснювати розгляд відповідної справи.

У випадку виникнення конкуренції норм ч. 3 ст. 30 ГПК України та ч. 5 ст. 30 ГПК України під час визначення підсудності спору з приводу нерухомого майна, відповідачем у якому є орган, зазначений у ч. 5 ст. 30 ГПК України, слід керуватись ч. 5 ст. 30 ГПК України.

Отже, Господарський суд міста Києва є єдиним судом до виключної підсудності якого віднесено справи, відповідачем у яких є, зокрема, обласна рада.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 914/240/18.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, справа №620/308/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліки України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Чернігівська обласна прокуратура, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, не підсудна Господарському суду Чернігівської області, а тому місцем господарським судом правомірно передано справу №620/308/19 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про виключну підсудність даної справи, а стосуються розгляду справи по суті, що не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції з перегляду ухвали Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 про передачу справи за виключною підсудністю до іншого господарського суду.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 у справі №620/308/19 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліки України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 у справі №620/308/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2020 у справі №620/308/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліки України".

4. Матеріали справи №620/308/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття на яку може бути подано касаційну скаргу в порядку, строки та у випадках передбачених ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 23.11.2020 після виходу судді з лікарняного.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

К.В. Тарасенко