ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 923/1165/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники учасників у справі: Богатиря К.В. Бєляновського В.В., Філінюка І.Г. Лук`ященко В.Ю. Не з`явилися
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області
на ухвалу господарського суду Херсонської області
від19.05.2020 (суддя суду першої інстанції: Сулімовська М.Б.; час і місце постановлення: 19.05.2020 (повний текст складено 21.05.2020), 73000, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області)
у справі за заявою боржника про № 923/1165/15 Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалтінвестсервіс» банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 03.08.2015 порушено провадження у справі про банкрутство № 923/1165/15.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 17.08.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс", м. Херсон.

25.02.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява Головного управління ДПС у Київській області про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 заяву Головного управління ДПС у Київській області про визнання кредиторських вимог задоволено частково; визнано вимоги Головного управління ДПС у Київській області (03680, м.Київ, вул.Народного Ополчення, буд.5а, ) до банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс" (73000, м.Херсон, вул.Патона, 4, ) в розмірі 1523,72 грн. основного боргу - 3 черга, 4204,00 грн. судового збору - 1 черга; вимоги Головного управління ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. відхилено; зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. привести реєстр вимог кредиторів у відповідність до даної ухвали суду.

Ухвала суду першої інстанції в частині відхилення вимог Головного управління ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. обґрунтована тим, що заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. є безпідставними, оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто з 17.08.2015, нові грошові зобов`язання в силу ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний на момент визнання боржника банкрутом) та ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства, не виникають.

18.06.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі 923/1165/15.

Головне управління ДПС у Київській області не погоджується із зазначеною ухвалою, оскільки вважає, що вона прийнята із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що вимоги, які виникли під час проведення процедур банкрутства, заявлено до боржника у строк, встановлений ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства - в межах ліквідаційної процедури з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Апелянт вказав, що обмеження, передбачені нормами ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, не стосуються у даному випадку вимог контролюючого органу, оскільки відсутні докази подання ліквідатором у даній справі за наявності зміни обставин (визнання боржника банкрутом), які існували на момент подання податкової декларації, уточнюючого розрахунку, у якому виключено суми до сплати, які не підлягають сплаті після визнання боржника банкрутом.

Спираючись на викладене вище, апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 та включити кредиторські вимоги у розмірі 1523,72 грн. до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 - залишено без руху; встановлено Головному управлінню ДПС у Київській області строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду 1) доказів надсилання з описом вкладення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу кредиторів: ПП «СК» Херсонський морський термінал» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, ), ТОВ «ФК Геолікс» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 7-9), ТОВ «Папіртехнотрейд» (75101, Херсонська обл., Олешківський район, м. Олешки, вул. Гвардійська, 103, ), ТОВ «Стокхолл» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, ) та на адресу ліквідатора Рєзнікова В.І. (01033, м. Київ, а/с 106); 2) доказів сплати судового збору у розмірі 6 306,00 грн. до 15.07.2020; роз`яснено Головному управлінню ДПС у Київській області, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

23.07.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано докази направлення апеляційної скарги на адресу: ТОВ «ФК Геолікс», ТОВ «Папіртехнотрейд», ПП «СК» Херсонський морський термінал», ТОВ «Стокхолл» та Рєзнікова В.І. Таким чином було частково усунуто недоліки апеляційної скарги.

28.07.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано докази сплати судового збору у сумі 6 306,00 грн. Недоліки апеляційної скарги було усунуто у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі № 923/1165/15; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.08.2020; роз`яснено учасникам справи про їх право до 25.08.2020 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи; призначено справу № 923/1165/15 до розгляду на 29 вересня 2020 о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

25.08.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі № 923/1165/15.

Арбітражний керуючий вказав, що Кодексом України з процедур банкрутства прямо передбачено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

На думку Рєзнікова В.І. судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та відхилено кредиторські вимоги ГУ ДПС у Київській області на суму 1523,72 грн., у зв`язку з тим, що термін сплати податку на нерухомість, відмінного від земельного податку, за 3 і 4 квартал настав після визнання ТОВ «Реалтінвестсервіс» банкрутом.

На підставі викладеного вище, арбітражний керуючий просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 у справі №923/1165/15 залишити без змін.

29.09.2020 засідання по справі № 923/1165/15 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Богатиря К.В., про що було складено довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі № 923/1165/15 на 19 листопада 2020 о 16:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

16.11.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Рєзнікова Владислава Ігоровича надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи.

19.11.2020 представники учасників у справі про банкрутство у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, як вбачається з поштових повідомлень копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020, про призначення справи № 923/1165/15 до розгляду на 19.11.2020 о 16:30 год., була отримана Головним управлінням ДПС у Київській області 16.10.2020, Товариством з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс" 15.10.2020, арбітражним керуючим Рєзніков В.І. 19.10.2020.

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020, про призначення справи № 923/1165/15 до розгляду на 19.11.2020 о 16:30 год., була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 09.10.2020. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 19.11.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі 923/1165/15, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 по справі 923/1165/15 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників провадження у справі про банкрутство, яких слід вважати повідомленим про судове засідання належним чином. Відсутність представників учасників у справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з ч. 3 статті 59 цього Кодексу, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч. 4 статті 60 Кодексу, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Відповідно до статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 17.08.2015р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс", м. Херсон.

25.02.2020 до суду надійшла заява Головного управління ДПС у Київській області про визнання кредиторських вимог в сумі 3047,44 грн.

Обґрунтовуючи заяву, кредитор зазначив, що станом на 24.10.2019 за боржником Товариством з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс" обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, у розмірі 3047,44 грн.

Зазначена заборгованість виникла у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання, визначеного платником податків за податковою декларацією від 06.01.2014р. №, поданою платником податків до контролюючого органу.

Як слідує з матеріалів справи, 04.02.2015 боржником ТОВ "Реалтінвестсервіс" було подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2015 рік.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень п.266.1.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п. 266.6.1 ст.266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пунктом 266.7.5 ст.266 ПК України визначено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно п.266.10.1 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Як слідує з декларації від 04.02.2015, боржником було самостійно визначено річну суму податку на нерухоме майно, яка підлягала сплаті за даними платника - 3047,44 грн., із розбивкою річної суми рівними частками щоквартально в сумі 761,86 грн.

Відповідно до розрахунку податкового боргу, наданого кредитором, щоквартальні платежі в сумі 761,86 грн. мали бути сплачені боржником 30.04.2015, 30.07.2015, 30.10.2015 та 30.01.2016.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс" порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.08.2015.

Із змісту заяви з грошовими вимогами вбачається, що заява кредитора ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, які виникли до 03.08.2015 (платежі зі строком оплати - 30.04.2015 та 30.07.2015) в загальній сумі 1523,72 грн., та які виникли після 03.08.2015 (платежі зі строком оплати - 30.10.2015 та 30.01.2016) в загальній сумі 1523,72 грн.

За приписами ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний на момент порушення провадження у справі про банкрутство), конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, провадження у справі №923/1165/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Реалтінвестсервіс" здійснюється з урахуванням положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Таким чином, вимоги Головного управління ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн., які виникли до 03.08.2015, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними.

Однак, ГУ ДПС у Київській області заяву з кредиторськими вимогами до банкрута подано лише 20.02.2020, тобто з пропуском встановленого строку на звернення.

Частиною 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачені наслідки для тих кредиторів, які пропустили строки для заявлення грошових вимог. Так вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Положеннями ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, встановлена така черговість задоволення вимог:

- вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) - 3 черга задоволення вимог кредиторів;

- неустойка (пеня, штраф) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, грошові вимоги ГУ ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. боргу за основним платежем, які виникли до 03.08.2015, є обґрунтованими та документально підтвердженими, а саме: довідкою ГУ ДПС у Київській області, податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 04.02.2015, інтегрованою карткою платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що вимоги в розмірі 1523,72 грн. необхідно визнавати з віднесенням їх до третьої черги задоволення вимог кредиторів.

Що стосується решти вимог в сумі 1523,72 грн., що виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, провадження у даній справі порушено 03.08.2015; постановою господарського суду Херсонської області від 17.08.2015 боржника ТОВ "Реалтінвестсервіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Грошове зобов`язання, згідно абз.4 ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно абз.10 ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Таким чином, в частині відсутності додаткових зобов`язань у боржника після проголошення його банкрутом, положення Кодексу України з процедур банкрутства є аналогічними положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегією суддів встановлено, що заявлені грошові вимоги ГУ ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. є вимогами зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які нараховані боржником самостійно на підставі поданої ним 04.02.2015 декларації, та підлягали сплаті 30.10.2015 та 30.01.2016.

Таким чином заявлені грошові вимоги ГУ ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн. виникли після винесення постанови про визнання боржника банкрутом.

Виходячи із приписів законодавства про банкрутство, обов`язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмовим доказам, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов`язок встановлення розміру, моменту та періоду виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд.

Системний аналіз положень п.1.3. ст. 1 ПК України та положень ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави дійти висновку, що з моменту визнання боржника банкрутом (ухвалення постанови у справі про банкрутство) у банкрута не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), котрі нараховані після моменту визнання боржника банкрутом, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/14827/16 від 12.03.2019, по справі №911/3883/16 від 08.10.2019.

У зв`язку з визнанням боржника банкрутом у такої особи виникає особливий правовий статус, який є значно відмінний від статусу боржника, і з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у останнього не можуть виникати нові зобов`язання зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

При цьому, боржник визнаний судом банкрутом, з урахуванням вимог ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", має право на легітимне очікування щодо звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування безпосередньо випливають із конституційної норми ч. 2 ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачена законом (ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 по справі №913/412/16.

Таким чином, аналізуючи положення названого закону, можна дійти висновку, що в ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов`язання з оплати витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

При цьому, суд зазначає, що положення Кодексу України з процедур банкрутства стосовно визнання понять (ст.1) та наслідків визнання боржника банкрутом (ст.59) є аналогічні положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області в сумі 1523,72 грн., строк по платі яких мав настати 30.10.2015 та 30.01.2016, є безпідставними, оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто з 17.08.2015, нові грошові зобов`язання, в силу ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний на момент визнання боржника банкрутом) та ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства, не виникають.

Посилання апелянта на те, що обмеження, передбачені нормами ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, не стосуються, у даному випадку вимог контролюючого органу, не приймаються до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Згідно п.266.10.1 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. Відповідно до розрахунку податкового боргу, наданого кредитором, щоквартальні платежі в сумі 761,86 грн. мали бути сплачені боржником 30.04.2015, 30.07.2015, 30.10.2015 та 30.01.2016.

Кодексом України з процедур банкрутства прямо передбачено, що з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є витратою, безпосередньо пов`язаною із здійсненням ліквідаційної процедури. А отже з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі і по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.05.2020 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 24.11.2020.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк