номер провадження справи 24/70/19-12/129/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.11.2020 Справа № 908/846/19
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про винесення додаткового рішення у справі № 908/846/19
про визнання недійсним та скасування рішення № 7 від 28.03.2019, визнання права постійного користування земельними ділянками та зобов`язання вчинити дії
Без виклику представників сторін
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.10.2020 у справі № 908/846/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" до Оріхівської міської ради задоволено частково, а саме, вирішено:

- визнати недійсним рішення Оріхівської міської ради Запорізької області № 7 від 28.03.2019 Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) в частині внесення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211 (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку).

- у задоволенні іншої частини позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" до Оріхівської міської ради відмовити;

- стягнути з Оріхівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.;

- витрати зі сплати судового збору за подання позову до господарського суду в сумі 15368,00 грн. покласти на позивача - Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор".

Звертаючись до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою в даній справі позивач в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначав, що до судових витрат, які він очікує понести, відносяться витрати на професійну правничу допомогу 20000,00 грн. та судовий збір 18249,50 грн.

10.09.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній заявляє, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу на новому розгляді справи будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

30.10.2020 на адресу суду від позивача у справі - Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" надійшла заява про винесення додаткового рішення за підписом адвоката Савенко О.О., в якій останній зазначив, що з проголошеної вступної та резолютивної частини рішення у справі № 908/846/19 випливає, що суд не провів новий розподіл судових витрат, понесених під час попереднього розгляду даної справи. При цьому зазначив, що надає докази розміру витрат на професійну правничу допомогу. Просить винести додаткове рішення щодо судових витрат.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2020 заяву про винесення додаткового рішення у справі № 908/846/19 передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

06.11.2020 на адресу суду від відповідача у справі надійшли пояснення на заяву про винесення додаткового рішення, в яких останній зазначає наступне:

- позивач належним чином не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат;

- крім того, позивач не надав суду доказів витрат на професійну правничу допомогу, які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції;

- так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги;

- такими документами можуть бути, зокрема квитанції про оплату послуг адвоката, видаткові касові ордери, платіжні доручення про передачу коштів адвокату, виписки з рахунків;

- розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт;

- позивачем до закінчення судових дебатів у справі не подано належних доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат у вигляді сплати адвокатського гонорару чи будь-яких інших виплат. Просить в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення щодо судових витрат відмовити.

Розглянувши вказану вище заяву про винесення додатково рішення суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду вказаної заяви за наявними у справі матеріалами без виклику учасників по справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3).

Відповідно до п. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2020 у справі № 908/846/19 зазначено, що оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат, зокрема витрат з судового збору та витрат пов`язаних із розглядом справи (на професійну правничу допомогу) судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Матеріали справи свідчать, що позивач поніс наступні судові витрати:

- за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/846/19 судовий збір в сумі 2881,50 грн. та в сумі 23052,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 080048 та № 080049 від 15.08.2019 (том 2, а.с. 156, 157);

- за подання заяви про забезпечення позову до суду апеляційної інстанції судовий збір в сумі 960,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 080050 від 15.08.2019 (том 2, а.с. 164).

Матеріали справи свідчать, що відповідач поніс наступні судові витрати:

- за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 судовий збір в сумі 26894,00 грн. та в сумі 7684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 638 від 16.12.2019, квитанцією № Ю416/8586725/1 від 13.01.2020.

Разом з тим, Прокуратурою Дніпропетровської області були понесені наступні судові витрати:

- за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 судовий збір в сумі 26894,00 грн. та в сумі 7684,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3582 від 20.12.2019, № 166 від 07.02.2020 (том 3 а.с. 87, 154).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/846/19 від 07.08.2019 задоволено частково, рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/846/19 від 07.08.2019 скасовано, з прийняттям нового рішення. Відповідно до вищевказаної постанови суд постановив: стягнути з Оріхівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 13447,00 грн., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 20170,50 грн., 21221,60 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 господарським судом був виданий відповідний наказ від 27.12.2019.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду від 09.06.2020 касаційні скарги Оріхівської міської ради та Першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено частково, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 - скасовано, а справу № 908/846/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 14.09.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Запорізької області від 27.12.2019 у справі № 908/846/19.

Враховуючи викладене, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/846/19 в сумі 25933,50 грн. покладаються на позивача у справі Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор".

Враховуючи задоволення частково ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 заяви Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про забезпечення позову витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до суду апеляційної інстанції в сумі 480,25 грн. покладаються на відповідача у справі Оріхівську міську раду відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України. В іншій частині витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до суду апеляційної інстанції в сумі 480,25 грн. покладаються на Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор".

Враховуючи часткове задоволення касаційної скарги Оріхівської міської ради Верховним Судом, витрати відповідача по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, судовий збір за подання Оріхівською міською радою касаційної скарги в сумі 17289,00 грн. покладається на позивача у справі - Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор". Судовий збір за подання вказаної касаційної скарги в сумі 17289,00 грн. покладається на відповідача у справі - Оріхівську міську раду.

Враховуючи часткове задоволення касаційної скарги Першого заступника прокурора Дніпропетровської області Верховним Судом, витрати Прокуратури Дніпропетровської області за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 908/846/19 покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, судовий збір за подання Першим заступником прокурора Дніпропетровської області касаційної скарги в сумі 17289,00 грн. покладається на позивача у справі - Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор". Судовий збір за подання вказаної касаційної скарги в сумі 17289,00 грн. покладається на Прокуратуру Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Як вказано вище позивач просив також здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження факту надання адвокатом Савенко Олексієм Олександровичем правової допомоги у справі № 908/846/19 позивач надав засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 4 від 03.01.2018, додаткової угоди № 4 від 01.04.2019 до договору про надання правової допомоги № 4 від 03.01.2018, акту про надання послуг від 08.08.2019, свідоцтво серії ДП № 2821 від 20.06.2014, акту про надання послуг від 10.06.2020, акт про надання послуг від 27.10.2020, додаткової угоди № 4/1 від 01.07.2020.

Так, 03.01.2018 між ОСОБА_1 (далі Адвокат) та Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" (Далі Клієнт) був укладений договір № 4 про надання правової допомоги.

До вказаного договору між була підписана додаткова угода № 4 від 01.04.2019, відповідно до якої предметом цієї додаткової угоди є права та обов`язки сторін, які не визначені в договорі і стосуються представництва інтересів Клієнта у господарських судах з метою визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" та визнання за Клієнтом права постійного користування земельною ділянкою на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211.

Відповідно до пункту 4.1. 4.3. додаткової угоди за надання правової допомоги, передбаченої цією додатковою угодою, Клієнт незалежно від того, чи досягнуто мету представництва сплачує Адвокату за представництво: в господарському суді першої інстанції 5 000,00 грн., в господарському суді апеляційної інстанції 3 000,00 грн., в господарському суді касаційної інстанції (Верховному Суді) 3000,00 грн. В разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)"), Клієнт додатково сплачує Адвокату гонорар у розмірі 15 000,00 грн. Гонорар, передбачений пунктом 4.1 цієї додаткової угоди, Клієнт сплачує по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції протягом 10 банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг. Гонорар, передбачений пунктом 4.2 цієї додаткової угоди, Клієнт сплачує протягом 10 банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту надання послуг, але не раніше набрання рішенням законної сили.

Умовами п. 3.3., 3.4. договору №4 про надання правової допомоги визначено, що належним підтвердженням надання правової допомоги, передбаченої підпунктами 1.1.1.-1.1.3. договору, є складений Адвокатом (не пізніше останнього дня відповідного місяця) і підписаний сторонами акт про надання послуг за цим договором. На письмову вимогу Клієнта Адвокат зобов`язаний надати детальний письмовий звіт про надану правову допомогу за відповідний місяць. Клієнт оплачує Адвокату гонорар, вказаний у пункті 3.2. договору, банківським переказом на поточний рахунок Адвоката, вказаний в цьому договорі, не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем надання правової допомоги.

З наданих позивачем до справи актів про надання послуг, підписаних з Адвокатом, вбачається наступне:

- за актом про надання послуг від 08.08.2019 загальна вартість послуг Адвоката складає 5000,00 грн. (витрати за складення заяв по суті справи, ознайомлення з матеріалами справи в суді 05.08.2019 та участь адвоката в судових засіданнях 25.04.2019, 29.05.2019, 09.07.2019, 17.07.2019, 07.08.2019);

- за актом про надання послуг від 10.06.2020 гонорар Адвоката складає 3000,00 грн. (складення та подання до суду заяв по суті справи, участь адвоката в судових засіданнях 10.03.2020, 12.05.2020, 19.05.2020 та 09.06.2020) та витрати Адвоката на проїзд (на придбання залізничних квитків з м. Дніпро до м. Києва й назад) для представництва в Верховному Суді в сумі 922,48 грн.;

- за актом про надання послуг від 27.10.2020 гонорар Адвоката складає 5000,00 грн. (складення та подання до суду заяв по суті справи, участь адвоката в судових засіданнях 10.08.2020, 01.09.2020, 19.10.2020 та 26.10.2020).

Також в матеріалах справи містяться посадочні документи на ім`я ОСОБА_2 за напрямком з м. Дніпро до м. Київ (вартість квитка 547,98 грн.) та з м. Київ до м. Дніпро (вартість квитка 374,50 грн.), що разом складає 922,48 грн.

Дослідивши зміст вищевказаних актів про надання послуг Адвокатом суд встановив, що факт надання послуг за актами від 10.06.2020, від 27.10.2020 повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме факт подання до суду заяв по суті справи та участь адвоката Савенко О.О. в судових засіданнях.

Разом з тим щодо акту про надання послуг від 08.08.2019 суд вважає за необхідне зазначити, що позовна заява та заява про забезпечення позову у справі не містять підпису адвоката Савенко О.О., а оформлені за підписами голови правління Конопатенко М.О. Крім того, адвокат Савенко О.О. не був присутній на судовому засіданні 29.05.2019.

Відповідно до вищевказаних актів про надання послуг загальна сума наданих Адвокатом послуг з урахуванням вартості проїзду складає 13922,48 грн.

Враховуючи те, що рішенням суду від 26.10.2020 у даній справі задоволена вимога про визнання недійсним та скасування рішення Оріхівської міської ради за умовами додаткової угоди № 4 від 01.04.2019 до договору про надання правової допомоги № 4 від 03.01.2018 Клієнт повинен додатково сплатити Адвокату гонорар у розмірі 15 000,00 грн.

Таким чином, з врахуванням вказаного гонорару та наданих Адвокатом послуг за підписаними актами розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 28922,48 грн.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Дослідивши подані позивачем в обґрунтування стягнення з відповідача витрат на правову допомогу докази, обсяг наданої адвокатом позивачу допомоги та її вартість, суд вважає за необхідне обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за послуги адвоката, та стягнути на користь позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 15000,00 грн.

При цьому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 13922,48 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стосовно тверджень відповідача про ненадання позивачем належних доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач надав суду докази, які підтверджують обсяг наданих послуг Адвокатом та їх розмір, а саме: підписані з позивачем акти про надання послуг, а розмір винагороди Адвоката визначений умовами додаткової угоди № 4 від 01.04.2019 до договору про надання правової допомоги № 4 від 03.01.2018.

В постанові Об`єднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що при цьому, суд враховує, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Наведені відповідачем заперечення, без наведення відповідного обґрунтування щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не може бути правовою підставою для їх зменшення, не спростовують обґрунтованості заявленої до стягнення позивачем суми витрат на правничу допомогу, який враховано при вчиненні відповідних процесуальних дій, і такий обсяг, як вбачається із викладеного, безпосередньо впливає на розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не спростував факт надання адвокатом Савенко О.О. професійної правничої допомоги позивачу у цій справі.

Твердження відповідача про те, що позивач не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат є безпідставними, оскільки такий розрахунок міститься в матеріалах справи № 908/846/19.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про винесення додаткового рішення у справі № 908/846/19 задовольнити.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/846/19 в сумі 25933,50 грн. покласти на позивача у справі Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор".

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" (49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 122, ідентифікаційний код 00954337) на користь:

- Оріхівської міської ради (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Шевченка, буд. 11, ідентифікаційний код 20519891) витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 17289 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп., видавши наказ.

4. Стягнути з Оріхівської міської ради (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Шевченка, буд. 11, ідентифікаційний код 20519891) на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" (49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 122, ідентифікаційний код 00954337) витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до суду апеляційної інстанції в сумі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 25 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., видавши наказ.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" (49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 122, ідентифікаційний код 00954337) на користь:

- Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38, ідентифікаційний код 02909938, р/р № 0291 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 17289 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16.11.2020

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі та учасникам процесу.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.