ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 Справа № 914/2097/20

місто Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Домініон Трейд», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 1», м.Сколе Львівської області

про стягнення 75323,87грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Масюк М.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домініон Трейд» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 1» про стягнення 75323,87грн., з яких 72917,60грн. основного боргу, 1531,26грн. інфляційних втрат, 875,01грн. 3% річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 21.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначивши її до розгляду в судовому засіданні 23.09.2020.

09.09.2020 на офіційну адресу електронної пошти суду надійшло та зареєстровано в системі документообігу суду за вх.№26196/20 клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів.

В судовому засіданні 23.09.2020 розгляд справи відкладено на 19.10.2020, про що відповідача повідомлено ухвалою.

06.10.2020 в системі документообігу суду зареєстровано за вх.№28893/20 клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи.

Призначене на 19.10.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Щигельської О.І. Відтак, ухвалою суду від 30.10.2020 судове засідання призначено на 16.11.2020.

16.11.2020 на офіційну адресу електронної пошти суду надійшло та зареєстровано в системі документообігу суду за вх.№33262/20 клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів.

Представник позивача в судове засідання 16.11.2020 з`явився, повідомив суд про часткове погашення відповідачем заборгованості на суму 40000,00грн., про що долучив до матеріалів справи відповідні докази. В решті вимог позовну заяву підтримав повністю з підстав, зазначених у ній.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 16.11.2020 не забезпечено, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином; відзиву на позовну заяву не подано, поважності причин неявки суду не повідомлено.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача.

В січні 2020 року ТОВ «Домініон Трейд» поставлено відповідачу - ТОВ «Львів-Буд 1» товар на загальну суму 72917,69грн., що підтверджується відповідними видатковими та товарно-транспортною накладними. Проте, відповідачем товар не оплачено, претензію про сплату грошових коштів залишено без відповіді та задоволення, що й зумовило звернення ТОВ «Домініон Трейд» до суду із позовною заявою, в якій, окрім суми основного боргу, до стягнення з ТОВ «Львів-Буд 1» також заявлено 1531,26грн. інфляційних втрат та 875,01грн. 3% річних. Після відкриття провадження у справі відповідачем частково погашено заборгованість на загальну суму 40000,00грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домініон Трейд» (постачальник; позивач по справі) поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 1» (покупець; відповідач по справі) товар на загальну суму 72917,69грн., що підтверджується видатковими накладними №18 від 22.01.2020 та №37 від 30.01.2020, а також товарно-транспортною накладною Р37 від 30.01.2020, які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Однак, прийнятий товар відповідачем не оплачено, акт звірки взаємних розрахунків сторонами не підписано. З матеріалів справи вбачається, що претензію постачальника №1 від 06.07.2020 про сплату грошових коштів залишено покупцем без відповіді та задоволення. Зазначене зумовило звернення ТОВ «Домініон Трейд» до суду із позовом про стягнення з ТОВ «Львів-Буд 1» 72917,60грн. основного боргу, а також 1531,26грн. інфляційних втрат та 875,01грн. 3% річних, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України.

Після відкриття провадження у справі відповідачем частково погашено заборгованість на загальну суму 40000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1382 від 07.09.2020, №1493 від 26.10.2020 та №1563 від 06.11.2020, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено ч.1 ст.181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дії сторін, а саме передача постачальником товару за видатковими накладними та його прийняття покупцем, свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки й укладення відповідного договору у спрощений спосіб.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692, ч.1 ст.693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Водночас, суд звертає увагу на те, що загальні положення ч.2 ст. 530 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов`язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений зазначеною спеціальною нормою права - покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Крім того, відповідно до ч.1 ст.222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення в покупця обов`язку здійснити розрахунки. Наявність у відповідача зобов`язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч.1 ст.692 ЦК України й не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку ч.2 ст.530 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що з 23.01.2020 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати 24483,90грн. та з 31.01.2020 - 48433,79грн. за товар, поставлений згідно з видатковими накладними №18 від 22.01.2020 та №37 від 30.01.2020 відповідно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобов`язань із оплати за отриманий товар, відтак, позовна вимога про стягнення 72917,60грн. основного боргу є обґрунтованою.

Водночас, зважаючи на часткове погашення ТОВ «Львів-Буд 1» заборгованості на суму 40000,00грн. після відкриття провадження по справі, позов в цій частині слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст.1231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета позову, а в частині стягнення 32917,60грн. основного боргу - задовольнити.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно зі ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст.617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Львів-Буд 1» грошового зобов`язання, позивачем відповідно до ст.625 ЦК України нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 1531,26грн. інфляційних втрат та 875,01грн. 3% річних.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування процентів річних за визначений позивачем період з 01.03.2020 по 06.08.2020 та інфляційних втрат з використанням індексів березня-червня 2020 року, суд дійшов висновку, що вимога ТОВ «Домініон Трейд» про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 875,01грн. та 1531,26грн. інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки фактичний розмір таких нарахувань за відповідний період перевищує суму, заявлену позивачем до стягнення в цій частині.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домініон Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 1» обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення 32917,60грн. основного боргу, 875,01грн. 3% річних, 1531,26грн. інфляційних втрат. В частині позовних вимог про стягнення 40000,00грн. основного боргу провадження по справі слід закрити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача в повному обсязі.

У позовній заяві ТОВ «Домініон Трейд» наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, серед яких, окрім судового збору також зазначено 5000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд звертає увагу на таке.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00грн. слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, до позовної заяви ТОВ «Домініон Трейд» долучено копію договору №02/07/20 про надання адвокатом правової допомоги від 02.07.2020, укладеного ним з адвокатським бюро «Масюк та Партнери», за яким замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати йому правову допомогу щодо стягнення із ТОВ «Львів-Буд 1» заборгованості за поставлений замовником товар, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1).

У п.2.1 цього Договору визначено, що виконавець бере на себе виконання роботи по наданню правової допомоги замовнику, яка полягає у представництві його інтересів в судах всіх інстанцій та юрисдикцій, органах державної виконавчої служби України з приводу стягнення із ТОВ «Львів-Буд 1» заборгованості за поставлений товар; підготовці позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, клопотань, заяв про збільшення та зменшення позовних вимог тощо; наданні консультацій та роз`яснень щодо застосування норм матеріального та процесуального права у вказаній справі. Згідно з п.4.1 Договору, замовник оплачує виконавцеві вартість послуг з надання правової допомоги за цим Договором в такому порядку: 5000,00грн. за підготовку, подання та ведення судової справи (оплачується протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього Договору; 10 % від суми заборгованості ТОВ «Львів-Буд 1» отриманої замовником на свій поточний рахунок за результатами претензійно-позовної роботи виконавця, на стадії виконавчоо провадження, або внаслідок добровільного погашення ТОВ «Львів-Буд 1» своєї заборгованості. Здача-приймання виконаних робіт по наданню правової допомоги за Договором здійснюється сторонами, у відповідності до п.6.1 Договору, за результатами виконаного завдання відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт.

До позовної заяви також долучено копію підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого їх печатками акту приймання-здачі виконаних робіт від 07.07.2020, в якому замовник підтвердив надання адвокатським бюро «Масюк та Партнери» професійної правничої допомоги ТОВ «Домініон Трейд» згідно вищезазначеного договору в розмірі 5000,00грн.

Також позивачем подано копію платіжного доручення №4485 від 06.07.2020, яким підтверджується оплата ТОВ «Домініон Трейд» 5000,00грн. за юридичні послуги на користь АБ «Масюк та Партнери».

На підтвердження повноважень адвоката Масюка Михайла Володимировича долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №022 від 31.10.2013 та оригінал ордеру серії ЛВ №112349.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як встановлено ч.4 ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, також покладаються на відповідача.

Беручи до уваги встановлені ч.4 ст.126 ГПК України критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката та за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд приходить до висновку, що 5000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, слід також покласти на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 231, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 1» (82600, Львівська обл., Сколівський р-н, м. Сколе, вул. І.Франка, буд. 38, кв. 6; ідентифікаційний код 41757454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Домініон Трейд» (79071, м. Львів, вул. Щирецька, буд. 36; ідентифікаційний код 36930008) 32917,60грн. основного боргу, 875,01грн. 3% річних, 1531,26грн. інфляційних втрат, 2102,00грн. судового збору та 5000,00грн. витрат на оплату адвокатських послуг.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

4. Закрити провадження у справі 914/2097/20 в частині позовних вимог про стягнення 40000,00грн. основного боргу.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 23.11.2020.

Суддя О.І. Щигельська