ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.11.2020м. ДніпроСправа № 904/2091/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", подану в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", м. Харків
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості в сумі 111 180 грн. 00 коп. за договором про закупівлю товарів від 31.10.2019 № 927/13/297Е
за зустрічним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", м. Харків
про стягнення штрафних санкцій в сумі 20 502 грн. 00 коп.
від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;
від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився.
Рішенням господарського суду від 21.10.2020

- первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості в сумі 111 180 грн. 00 коп. за договором про закупівлю товарів від 31.10.2019 № 927/13/297Е задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" 102 000 грн. 00 коп. основного боргу та 1 928 грн. 44 коп. витрат зі сплати судового збору; у решті первісного позову відмовлено;

- зустрічний позов Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" про стягнення штрафних санкцій в сумі 20 502 грн. 00 коп. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 10 200 грн. 00 коп. штрафу та 2 091 грн. 54 коп. витрат зі сплати судового збору; у решті зустрічного позову відмовлено.

У судовому засіданні 21.10.2020 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат позивачем.

29.10.2020 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 19 000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду від 03.11.2020 судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу призначене на 17.11.2020 о 15:30 год.

17.11.2020 на електронну адресу суду надійшла заява ТОВ "Компані" Плазма" про розгляд заяви за відсутності представника заявника; зазначає, що підтримує подану заяву та просить її задовольнити у повному обсязі.

17.11.2020 ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" надало до суду клопотання про зменшення розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 10.11.2020 № 18/7937, в якому зазначило, що вважає витрати у сумі 19 000 грн. неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг; вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Так, предметом позову була сума стягання основного боргу та пені. Рішенням господарського суду від 21.10.2020 позов задоволено частково та стягнуто лише суму основною боргу у розмірі 102 000 грн., у задоволенні стягненні пені відмовлено. Відповідач (позивач а зустрічним позовом) вважає, що значних зусиль у стягненні суми основного боргу адвокатом Заворотнім А.В не було прикладено та сама справа є справою незначної складності. Більш того, розгляд справи за участю адвоката Заворотнього А.В. відбувався у режимі відеоконфереції у м. Харків, тобто адвокату не довелось відбувати у відрядження до іншого міста; також адвокат не приймав часті у всіх судові засіданнях по розгляду справи. Крім того, договір про надання правової допомоги укладений із адвокатом 10.01.2020, в той час я к провадження у даній справі відкрито 22.04.2020. Отже, зі змісту договору можна дійти висновку, що правова допомога надавалась адвокатом не лише у відношенні ведення даної справи, а й інших консультацій у сфері законодавства. Просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а у разі задоволення заяви - зменшити розмір стягнення таких витрат.

У судове засідання 17.11.2020 представники сторін не з`явилися.

Господарський суд вважає за можливе розглянути заяву позивача без участі представників сторін, оскільки про час та місце розгляду заяви останні повідомлені належним чином та явка представників учасників справи у призначене судове засідання визнана судом не обов`язковою.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240, ч. 3 ст. 244 ГПК України, у зв`язку із неявкою сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, у судовому засіданні 21.10.2020 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат позивачем.

Після ухвалення судом рішення у даній справі позивачем подано до суду відповідну заяву про прийняття додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000 грн. 00 коп. та докази на підтвердження понесення позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) таких витрат.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, рішення у справі № 904/2091/20 ухвалено судом 21.10.2020, а заява позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу направлена до суду 26.10.2020.

З огляду на викладене, позивачем в межах строків, визначених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано документи в підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2020 між адвокатом Заворотнім Антоном Валерійовичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № б/н (далі - договір про правову допомогу), відповідно до п. 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову інформацію, усні та письмові консультації, роз`яснення з правових питань, правовий супровід діяльності, складання заяв, скарг, процесуальних документів правового характеру та іншу правову допомогу за бажанням та замовленням клієнта.

Відповідно до пп. 1.2.1 п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 08.07.2020 № 1 адвокат надає будь-яку необхідну правову допомогу клієнту у розгляді спору, судової справи № 904/2091/20 за позовом ТОВ "Компані" Плазма" до ДП "Східний ГЗК" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів від 31.10.2019 № 927/13/297Е у розмірі 111 180 грн. та за зустрічним позовом ДП "Східний ГЗК" до ТОВ "Компані" Плазма" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару за договором про закупівлю товарів від 31.10.2019 № 927/13/297Е у розмірі 20 502 грн..

За умовами п. 2.1 договору гонорар адвоката визначається/розраховується відповідно до кількості витрачених адвокатом годин для надання правової допомоги клієнту, передбаченої розділом І нього договору. Сума гонорару зазначається в актах прийому-передачі наданої правової допомоги та вказується у рахунках-фактурах, але в будь-якому випадку не може перевищувати 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. за юридичний супровід справи в суді першої інстанції. При цьому граничний розмір гонорару може бути збільшений за письмовою згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

У п. 2.2. договору сторони погодили, що за надані адвокатом послуги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що визначається з урахуванням усього обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та витраченого адвокатом часу, зокрема:

2.2.1. за збір, аналіз та підготовку доказів, досудове врегулювання спору, складання та подання до відповідного суду позовної заяви на виконання цього договору клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 6 000.00 грн.;

2.2.2. за підготовку (складання і оформлення) та подання за належністю будь-якого процесуального документа (чи іншого документа, необхідного для належного виконання цього договору, утому числі додаткових доказів), виконання інших робіт (послуг) пов`язаних з наданням правової допомоги клієнту, клієнт сплачує адвокату гонорар з розрахунку: 1 500.00 грн. за одну годину роботи адвоката;

2.2.3. за підготовку та участь адвоката в одному судовому засіданні будь-якої судової інстанції (в тому числі відрядження в інше місто для участі в судовому засіданні) клієнт сплачує адвокату 2 000.00 грн. При цьому, розмір гонорару за підготовку та участь в одному судовому засіданні не залежить від того відбулося чи не відбулося судове засідання, від тривалості судового засідання, тощо, і сплачується клієнтом в будь-якому випадку.

Згідно із п. 3.1. договору порядок прийому-передачі наданої адвокатом правової допомоги здійснюється шляхом підписання актів прийому-передачі наданої правової допомоги у двох ідентичних та однакових за своєю юридичною силою екземплярах. Вказані акти повинні містити детальний опис робіт (наданих послуг), що виконані адвокатом, кількість часу, що була витрачена на виконання робіт (падання послуг) та загальна вартість, відповідна до індивідуальних погодинних ставок, що передбачені її. 2.2 цього договору та додатковою угодою.

На виконання умов п. 3.1 договору 22.10.2020 сторонами складений та підписаний акт прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого загальна сума вартості вказаних у акті юридичних робіт та послуг складає 19 000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата гонорару адвоката здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення адвокатом рахунка-фактури клієнту, шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на розрахунковий рахунок адвоката, що вказаний у реквізитах цього договору. Оплата гонорари адвокату клієнтом підтверджується платіжним дорученням, банківською випискою.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом виставлено рахунок клієнту на оплату наданих послуг від 22.10.2020 № 22-10-20 на суму 19 000 грн. 00 коп.

Відповідно до платіжного доручення від 22.10.2020 № 734 вартість наданих послуг оплачена позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) у повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши поданий заявником акт прийому-передачі наданої правової допомоги до договору, господарський суд зазначає, що детальний опис виконаних адвокатом робіт та наданих послуг відповідає умовам договору та обставинам розгляду даної справи.

При цьому господарським судом враховано, що пред`явлення зустрічного позовну вплинуло на обсяг виконуваних адвокатом робіт, а незначна складність даної справи не зменшує обсяг правової допомоги, який був наданий адвокатом клієнту відповідно переліку, викладеному в акті прийому-передачі від 22.10.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та участь у судових засіданнях, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000 грн. 00 коп. є справедливою та співрозмірною.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача (позивача за зустрічним позовом), відповідно до поданого останнім клопотання.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 19 000 грн. 00 коп. покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (61108, м. Харків, пр. Академіка Курчатова, буд. 12, кв. 132, ) 17 431 грн. 19 коп. (сімнадцять тисяч чотириста тридцять одну грн. 19 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 19.11.2020.

Суддя І.А. Рудь