ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 справа № 914/2439/20

За позовом: Виконувача обов`язків керівника Радехівської місцевої прокуратури, м. Буськ, Львівська область в інтересах позивача: Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», м. Київ в особі: Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи підприємця - Микитина Миколи Володимировича, с. Гутисько-Тур`янське, Буський район, Львівська область

про стягнення 7 384, 26 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники сторін:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Виконувача обов`язків керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека» в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до Фізичної особи підприємця - Микитина Миколи Володимировича про стягнення 7 384, 26 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у справі № 914/2439/20 за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 19.10.2020.

В судове засідання, 19.10.2020, представник відповідача не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 09.11.2020, про що останнього було повідомлено в порядку ст. 120, 121 ГПК України.

В судове засідання, яке відбулося 09.11.2020, прокурор з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання 09.11.2020 не з`явився, причин неявки не повідомив.

В судове засідання 09.11.2020 представник відповідача повторно не з`явився, на адресу суду поштовий конверт, скерований відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, не був повернутий, відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Згідно приписів п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 09.11.2020 справу розглянуто по суті і оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція прокурора та позивача.

Виконувач обов`язків керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека» в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки звернувся в Господарський суд Львівської області з позовом до Фізичної особи підприємця - Микитина Миколи Володимировича про стягнення 7 384, 26 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на те, що 13.07.2018 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки «DАF FТ95ХF480» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «BROSHUIS 3 ABD48» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належать Фізичній особі-підприємцю Микитину Миколі Володимировичу, під час якої було встановлено перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, що зафіксовано в акті від 13.07.2018 № 0003846. На підставі вказаного акту позивачем складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13.07.2018 № 0003846, яким за виявлені порушення зобов`язано відповідача здійснити оплату на суму 241, 50 євро, що станом на 13.07.2018, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, становить суму 7 384, 26 грн.

Підставою для звернення прокурора з позовом до суду стало те, що позивач, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави, не звернувся до суду за їх захистом.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив.

Обставини справи встановлені судом.

13.07.2018 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки проведено перевірку автомобіля, «DАF FТ95ХF480» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «BROSHUIS 3 ABD48» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належить на праві власності відповідачу, за результатами якої Управлінням встановлено перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, що зафіксовано актом від 13.07.2018 № 0003846.

За кермом вищезазначеного автомобіля перебував Микитин Микола Володимирович , який отримав наручно акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0003846, розрахунок від 13.07.2018 № 0003846 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та довідку від 13.07.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Посадові особи Управління діяли на підставі затвердженого графіку проведення рейдових перевірок Управління в період з 09.07.2018 по 15.07.2018, направлення на рейдову перевірку від 09.07.2018 № 000073.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів водієм перевізника - Микитиним Миколою Володимировичем не підписано, зазначено, що від підпису останній відмовився.

Результати габаритно-вагового контролю не оскаржені в установленому законом порядку.

Належність відповідачу на праві власності автомобіля марки «DАF FТ95ХF480» реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та напівпричіпа марки «BROSHUIS 3 ABD48» реєстраційний номер НОМЕР_2 - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Актом від 13.07.2018 № 0003846 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зафіксовано надання відповідачем послуг з перевезення вантажу, а саме комбайна зернозбирального марки «JOHN DEERE 9880 STS» реєстраційний номер НОМЕР_5 за маршрутом Рівне-Харків, з перевищенням габаритних параметрів, а саме: допустимі параметри становлять 22 м, 2,60 м та 4 м, а фактичні склали 20,80 м, 3,90 м та 4,45 м, без дозволу який надає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Габаритно-ваговий контроль проводився у Київській області, маршрут автомобіля відповідача становив із м. Рівне до м. Харків загальною протяжністю дороги 805 км.

На підставі вказаного акту від 13.07.2018 №0003846 Управлінням складено розрахунок від 13.07.2018 № 0003846 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення відповідача зобов`язано здійснити оплату на суму 241, 50 євро.

16.07.2018 за № 7451/1/17/03-18 Управлінням на адресу відповідача направлено листом повідомлення про необхідність внесення плати за проїзд. Відповідачем зазначені кошти добровільно не сплачено, а позивачем не вжито належних заходів щодо стягнення вказаної суми, що стало підставою для звернення прокурора із вказаним позовом до суду.

Норми права та мотиви з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі Положення), відповідно до п. 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (надалі Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами, а також відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 п. 2 зазначеного Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, які зазначені у пункті 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

У розрахунку від 13.07.2018 № 0003846 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 13.07.2018 № 0003846 зазначено, що перевищення параметрів від нормативу становить 50 відсотків, тобто транспортний засіб відповідача необхідно вважати великогабаритним.

Відповідно до п. 22.5. Правил дорожнього руху: 22.5. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів та довідки від 13.07.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вбачається, що фактична довжина транспортного засобу склала 20,80 м, ширина,- 3,90 м, висота,- 4,45 м. Нормативно допустимі габарити становлять: довжина, - 22 м, ширина, - 2,60 м, висота, - 4,00 м.

На підставі викладеного, Управлінням нарахована відповідачу плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 241, 50 євро, відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених Порядком.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Таким чином, сума 241, 50 євро станом на 13.07.2018, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, еквівалентна - 7 384, 26 грн.

Відповідно до п.31-1 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з п. 41 Порядку, дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно- вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідачем визначений розмір плати за проїзд не оскаржено та не сплачено у встановлені чинним законодавством строки.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Спірні відносини виникли між сторонами у справі з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави). Такі висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постанові від 06 червня 2018 р. у справі № 820/1203/17.

Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з п.п. 26-28, 31-1 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку.

Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету.

Позивачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Підставою для представництва Радехівською місцевою прокуратурою інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 7 384, 26 грн. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

Листом від 18.08.2020 позивач просив прокуратуру Львівської області розглянути можливість представництва інтересів держави в особі Уктрансбезпеки з цього питання в порядку цивільного та/або господарського судочинства.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом у справі до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах -Державної служби України з безпеки на транспорті. З питань представництва прокурором інтересів держави в особі позивача в суді суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у її постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не представив.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 126, 129, 231, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Микитина Миколи Володимировича (80524, Львівська область, Буський район, с. Гутисько-Тур`янське, ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) в дохід Державного бюджету України 7 384, 26 грн. (отримувач платежу: Управління казначейства у Шевченківському районі, р/р UA 0026011 в ГУ ДКУ в м. Києві, , МФО 899998, призначення платежу: 22160100 плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Микитина Миколи Володимировича (80524, Львівська область, Буський район, с. Гутисько-Тур`янське, ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) на користь Прокуратури Львівської області (79000, м. Львів, проспект Шевченка 17/19, ідентифікаційний код 02910031; р/р UA0000774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 2 102, 00 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя П.Т. Манюк