ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Справа № 924/38/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мєхоношин Д.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційнe скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м.Київ (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна", м.Київ)

на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 12.08.20р. суддею Мухою М.Є. у м.Хмельницькому

у справі № 924/38/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м.Київ (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна", м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017", смт.Нова Ушиця, Новоушицького району Хмельницької області

про стягнення 2 802 284,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" про стягнення 2 802 284,18грн. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56грн., відмовлено.

Не погоджуючись з постановлено ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20 тільки у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р., який на момент подання вказаної заяви складав 2 286 309,43грн.. Також, просить судові витрати по зверненню до суду першої інстанції щодо забезпечення позову та подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017". Також, одночасно з апеляційною скаргою скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Крім того, разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого просить у Ірпінському міському суді Київської області, або у Подільському районному суді м.Києва, або у Господарському суді м.Києва, або у Господарському суду Київської області, або у Київському окружному адміністративному суді, або у Північному апеляційному господарському суді.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського судутакою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що місцевий господарський суд не забезпечив право на ефективний захист порушених прав позивача;

- стверджує, що ухвалу місцевим господарським судом постановлено без повного і об`єктивного дослідження всіх доводів і доказів, кожен з них оцінено судом окремо в одному і тому ж судовому рішенні, а не в їх сукупності, кожному з цих доводів і доказів надано неправильну оцінку. Зміст заяви позивача включено в текст ухвали шляхом суцільного цитування, перекручено зміст доводів і доказів, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи;

- зауважує, що станом на 28.08.2020р. сторони по справі №924/38/20 так і не змогли досягнути згоди щодо укладення мирової угоди та добровільного погашення боргу. Це підтверджується відсутністю в матеріалах справив №924/38/20 підписаної обома сторонами мирової угоди та двосторонньої заяви про її затвердження судом;

- вказує, що судом першої інстанції зовсім не враховано при постановлянні ухвали того факту, що відповідач по справі №924/38/20 протягом всього її розгляду не заперечує не те що основний борг, а взагалі будь-яку з позовних вимог, що заявлені позивачем у позовній заяві;

- також не погоджується щодо оцінки, наданої місцевим судом незначним оплатам, які подекуди надходять позивачу від відповідача. Всього за договором купівлі-продажу №19НХ04ХМЛВ від 08.01.2019р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму на суму 3259783,65грн.. яка мала бути повністю сплачена відповідачем ще 31.10.2019р.. На момент звернення позивача з позовом залишок основного боргу відповідача складав 2 338 109,05грн., або 71,7 % від загальної вартості товару. Позивачем до матеріалів справи №924/38/20 додано докази щодо символічних та нечастих оплат відповідача, а саме: 1. 15.06.2020р. - в сумі 51 799,62грн., або 2,2% від простроченого боргу (останній платіж перед цим був ще 18.10.2019р. в сумі 130000,00грн.). 2. 07.08.2020р. - в сумі 37 625,00грн., або 1,6% від простроченого боргу. 3. 12.08.2020р. - в сумі 203 425,14грн., або 8,7% від простроченого боргу;

- додає, що відповідачем протягом всього розгляду справи №924/38/20 не надано жодного доказу того, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі або не виконує свої зобов`язання через те, що на нього вплинули якісь надзвичайні та невідворотні обставини;

- стверджує, що сам факт тривалого невиконання зобов`язань у такому значному розмірі при повній можливості та наявності всіх засобів для своєчасного виконання договору ще станом на 31.10.2019р., при відсутності заперечень зі сторони боржника щодо складу і розміру позовних вимог свідчить про те, що такий боржник без будь-яких об`єктивних і законних підстав вирішив і далі користуватись чужими коштами і не виконувати прострочені ним зобов`язання;

- вважає, що спору як такого фактично немає між позивачем та відповідачем, що підтверджується наявними у справі матеріалами. Також, матеріали справи не містять жодних заперечень відповідача щодо розмірів і сум заявлених позивачем по справі №924/38/20 щодо доказів, якими підтверджується позиція позивача та не містять доказів, які б підтверджували позицію відповідача. Мирова угода неможлива через дії відповідача і повне нехтування останнім правами та інтересами позивача, що, наприклад, підтверджено проектом мирової угоди, яку відповідач надав до суду та копією листа відповідача №115 від 15.06.2020р.;

- також, не погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не підтверджено того, що пошкоджена заставна пшениця не була фактично замінена. Вважає, що такими твердженнями суд першої інстанції підтвердив факт того, що матеріали справи №924/38/20, в тому числі заяви про забезпечення позову, ним досліджено неналежним чином. Так, позивач надав копію повідомлення за вих.№609 від 08.01.2020р. про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та докази його направлення відповідачу у поштовому відправленні №689. Крім того, посіви заставної пшениці, що були вражені хворобою, об`єктивно не могли бути замінені іншою пшеницею у період збору врожаю цієї культури. Крім того і відповідач в жодному листі та/або відповіді, запереченні тощо не вказав про те, що така заміна відбулась і не пропонував задовольнити вимоги позивача за рахунок заміненого заставного майна в частині врожаю відповідної (такої ж чи іншої) сільськогосподарської культури;

- зауважує, що якщо б заміна враженої пшениці й відбулась, то у виконавчому написі приватного нотаріуса Куликовської Т.В. фігурувала б уже не пшениця, або не у такій кількості, або не з такою вартістю, чи не із такою вагою, тощо, як вказано у виконавчому написі. Тож, місцевим судом просто вкрай поверхнево досліджено докази по справі. В тому числі у тому, що до договору застави жодних змін сторонами не укладалось, що свідчить про відсутність фактичних змін в початкових умовах договору застави.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/38/20 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І..

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №924/38/20/4938/20 від 22.09.2020р. матеріали справи №924/38/20 витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

В подальшому 12.10.2020р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/38/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

02.11.2020р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника на виконання ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020р. про залишення апеляційної скарги без руху надійшло клопотання від 26.10.2020р. про приєднання доказів усунення недоліків апеляційної скарги з додатком, зокрема платіжним дорученням від 21.10.2020р. №1896 про сплату судового збору в сумі 2102,00грн..

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що у поданому клопотанні від 26.10.2020р. про приєднання доказів усунення недоліків апеляційної скарги скаржник доводить до відома, що позивачем змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна". Водночас вказує, що ідентифікаційний код за ЄДРПОУ, місцезнаходження, організаційно-правова форма та інші дані і реквізити позивача не змінились.

На підтвердження зазначеного скаржником до вище вказаного клопотання додано засвідчені документи, а саме: опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" від 21.09.2020р.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2020р.; Відомості з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України (ЄДРПОУ) від 25.09.2020р..

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції взяла до відома надані позивачем зміни у назві юридичної особи.

Також, разом з апеляційною скаргою, а також з клопотанням від 26.10.2020р. про приєднання доказів усунення недоліків апеляційної скарги скаржником подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого просить, між іншим, у Ірпінському міському суді Київської області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2020р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.20р. у справі №924/38/20 та призначено справу №924/38/20 до розгляду на 17.11.2020р. об 16:00год.. Також, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл") про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/181/18 та забезпечення проведення якої доручено у Ірпінському міському суді Київської області(адреса: 08202, Київська обл., м.Ірпінь, вул.Мінеральна, 7).

Розпорядженням керівника апарату Північно - західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020р. №01-04/642, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/38/20 - Савченка Г.І. у період з 17.11.2020р. по 20.11.2020р. включно, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/38/20.

Автоматизованою системою документообігу визначено колегію суддів з розгляду справи №924/38/20 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 прийнято до розгляду колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І..

Учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання 17.11.2020р. не з`явився, своїх повноважних представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності відповідача.

Відповідач у справі не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційні скарги, що згідно з ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні 17.11.2020р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 17.01.2020р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" про стягнення 2 802 284,18грн..

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

11.08.2020р. на адресу Господарського суду Хмельницької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (ідентифікаційний код за ) до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56грн., що знаходяться на його рахунках, а саме, але не виключно:

а) Номер рахунку: НОМЕР_1 , Назва фінансової установи: AT АБ "РАДАБАНК", Код фінансової установи: 306500, місцезнаходження фінансової установи: 49069, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Центральний район ПРОСПЕКТ ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ буд.46;

б) Номер рахунку: НОМЕР_2 , Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м.Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, 5/3;

в) Номер рахунку: НОМЕР_3 , Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м.Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, 5/3;

г) Номер рахунку: НОМЕР_4 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

д) Номер рахунку: НОМЕР_5 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

е) Номер рахунку: НОМЕР_6 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

є) Номер рахунку: НОМЕР_7 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська, буд. 2/12;

ж) на будь-яких інших рахунках, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (Ідентифікаційний код за ), у будь-яких інших банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним чи приватним виконавцем при виконанні ухвали про забезпечення позову по справі №924/38/20, постановленої за результатами розгляду цієї заяви позивача.

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56грн., відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст.136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу п.2 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У ч.6 ст.140 ГПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Згідно п.п.1-4 ч.1, ч.ч.3, 4 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, з-поміж іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" Судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 ст.2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст.2 ГПК України).

Згідно із ч.1 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.10.2019р. №904/1478/19 зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у ній є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" про стягнення 2 802 284,18грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р., з них: 2 338 109,05грн. сума основного боргу, 235 986,33грн. сума штрафу, 134 353,58грн. пеня, 91 475,36грн. відсотки річних, 2359,86 грн. сума інфляційних .

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним на виконання умов договору купівлі-продажу №19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3259783,65грн. відповідно до специфікації №1 НК від 08.01.2019р. на суму 951 720,00грн., специфікації №2 ЗК від 08.01.2019р. на суму 1 767 012,76грн., специфікації №3 ПК від 08.01.2019р. на суму 541050,89грн.. Проте відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково утворивши заборгованість за поставлений товар в сумі 2 338 109,05грн..

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2020р. на адресу Господарського суду Хмельницької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (ідентифікаційний код за ) до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56грн., що знаходяться на його рахунках, а саме, але не виключно:

а) Номер рахунку: НОМЕР_1 , Назва фінансової установи: AT АБ "РАДАБАНК", Код фінансової установи: 306500, місцезнаходження фінансової установи: 49069, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Центральний район ПРОСПЕКТ ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ буд.46;

б) Номер рахунку: НОМЕР_2 , Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м.Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, 5/3;

в) Номер рахунку: НОМЕР_3 , Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м.Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, 5/3;

г) Номер рахунку: НОМЕР_4 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

д) Номер рахунку: НОМЕР_5 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

е) Номер рахунку: НОМЕР_6 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська;

є) Номер рахунку: НОМЕР_7 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м.Київ, вулиця Андріївська, буд. 2/12;

ж) на будь-яких інших рахунках, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (Ідентифікаційний код за ), у будь-яких інших банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним чи приватним виконавцем при виконанні ухвали про забезпечення позову по справі №924/38/20, постановленої за результатами розгляду цієї заяви позивача.

Зокрема, обґрунтовуючи подану заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" посилається на те, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №19НХ04ХМЛВ від 08.01.2019р., який відповідачем належним чином не виконувався. 13.03.2019р. між сторонами також укладено договір застави, за яким зобов`язання відповідача за договором від 08.01.2019р. забезпечувались заставою: майбутнього урожаю пшениці 2019 року в кількості 600 тон, загальною заставною вартістю 3360000,00грн. та трактора колісного марки JOHN DEERE 7820, заводський номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , рік випуску - 2006р., заставною вартістю в 2035436,00грн.. Поки прострочення виконання відповідачем за основним договором не настало, позивач міг пересвідчуватись, що заставний врожай зростав на вказаних в договорі застави полях, а трактор перебував в указаному в договорі застави місці (за місцезнаходженням відповідача). Контроль наявності заставного майна відбувався як візуально, шляхом його огляду представниками позивача, так і документально, про що, наприклад, свідчить лист відповідача за вих. №17 від 17.07.2019р.. У листі за вих. №25 від 23.08.2019р. відповідач повідомив, що заставна пшениця уражена (пошкоджена) хворобою, але взамін їй іншого заставного майна не запропонував. В цьому листі відповідач просив перенести оплату боргу в рахунок збору соняшнику, але ні чіткі строки перенесення, ні обсяги з позивачем не погоджував, не пропонував оформити таку заміну пошкодженої заставної пшениці на врожай соняшнику. На початку жовтня 2019 року відповідач заявив, що заставний трактор ним передано на ремонт "у Кіровоградську область", але не названо адресу та підприємство, куди на ремонт передано трактор. За період з жовтня 2019р. по січень 2020р. позивач намагався досягнути згоди з відповідачем щодо порядку врегулювання заборгованості, однак відповідач не здійснював заміну втраченого заставного майна (пшениці) та приховуваного заставного майна (трактора), не повідомляв місцезнаходження заставного трактора, не повідомляв чіткий графік оплати боргу.

Також, заявник вказує, що 10.01.2020р. у відповідності до пп.1 п.6.3 договору застави у поштовому відправленні №689 позивач направив відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання за вих.№609 від 08.01.2020p., в якому від відповідача вимагалось протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави: або передати Кредитору предмет застави у володіння, в тому числі, після заміни, у відповідності до ст.8 Закону України "Про заставу" та п.5.2 договору застави, пшениці урожаю 2019 року, зерно якої, згідно з направленого заставодавцем заставодержателю листом за вих.№25 від 23.08.2019p., було заражене фуразіозом, протягом 15 календарних днів з моменту направлення заставодержателем повідомлення, рівноцінним предметом застави вартістю не нижче (не менше) 3360000,00грн.; або виконати порушене відповідачем грошове зобов`язання по основному договору шляхом сплати на поточний рахунок позивача на загальну суму 2822800,49грн.. Вказане повідомлення залишено відповідачем без відповіді та виконання. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за основним договором та за договором застави, за зверненням позивача приватним нотаріусом Київського MHO Куликовською Т.В. 24.03.2020р. було видано виконавчий документ - виконавчий напис за №375, згідно з яким підлягає стягненню з відповідача вказаний вище борг на суму 2822800,49грн., який має бути погашено за рахунок вищевказаного заставного майна. Побоювання позивача щодо недобросовісних дій відповідача із заставним майном не були необґрунтованими: в мережі Інтернет почали з`являтись оголошення відповідача про продаж заставного трактора. Одне з них вдалось зафіксувати і зберегти. В подальшому таке оголошення було додано до заяви про відкриття виконавчого провадження. За заявою позивача Приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Филипівим А.М. 31.03.2020р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61672633 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано відповідача протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження №61672633 подати виконавцю декларацію про доходи та майно, а також попереджено відповідача про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей. Як повідомлено Приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. у листі від 04.08.2020р. №б/н, відповідач не виконав вимог постанови про відкриття виконавчого провадження №61672633 від 31.03.2020p. та подав до Київського окружного адміністративного суду безпідставний позов про визнання дій приватного виконавця Филипіва А.М. з відкриття виконавчого провадження №61672633 протиправними, що розглядався по справі №320/3466/20. Рішенням суду від 30.06.2020р. по справі №320/3466/20 у задоволенні позову ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" відмовлено. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження №61672633 приватним виконавцем 31.03.2020р. винесено постанову про арешт майна боржника, за якою було арештовано належний відповідачу заставний трактор колісний марки JOHN DEERE 7820, заводський номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , рік випуску - 2006р..

Крім того, заявник зауважує, що відповідач діє свавільно для уникнення господарсько-правової відповідальності, свідомо і навмисно порушуючи майнові права і законні інтереси позивача. Відповідач спробував затягнути час розгляду справи у Господарському суді Хмельницької області, а саме, 15.06.2020р. відповідачем сплачено позивачу кошти у сумі 51799,62грн., що складає 2,2% від загального залишку основного боргу за договором від 08.01.2019р., направлено позивачу лист за вих.№115 від 15.06.2020р. про намір погасити свій борг перед позивачем у 2020-му році двома платежами: перший - після збору озимих культур (приблизно, середина літа), а другий - після збору ярих культур (приблизно, середина осені). У відповідності до листа відповідача за вих.№115 від 15.06.2020p., позивачем підготовлено проекти мирової угоди від 25.06.2020р. та двосторонньої заяви про затвердження судом такої мирової угоди. Відповідач надіслав новий проект мирової угоди, яка, на думку заявника, не відповідає ГПК України та ЦК України. Вважає, що відповідач надав редакцію мирової угоди, що завідомо не може бути затверджена судом, тим самим затягнув час розгляду справи та ввів суд у оману з приводу прагнення сторін її укласти та вчинення для цього належних дій.

Заявник наголошує на тому, що відповідач, протизаконно переховуючи від позивача предмети застави, як від заставодержателя, створює умови, які потребують розшуку, опису і арешту такого переховуваного майна. А тому, звужуючи права позивача, унеможливлює можливості останнього по задоволенню вимог за рахунок предмету застави, створює необхідність здійснювати додаткове авансування витрат на виконавче провадження. Навіть якщо у відповідача є побоювання, що з нього кошти будуть стягнуті у надмірному розмірі (і за рішенням суду, і за виконавчим написом), то ГПК України передбачає інститути визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (ст.328) та повороту виконання (ст.333), отже, законним правам та інтересам відповідача нічого не загрожує. Вказаний виконавчий напис (як нотаріальна дія чи як виконавчий документ) відповідачем не оскаржувався, він є не скасований, вчинений у відповідності до вимог закону, а отже підлягає виконанню на загальних підставах з іншими виконавчими документами. Крім того, як вказано у п.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. по справі №305/2082/14-ц: "Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.".

Також, заявник покликається на те, що відповідач протягом 9 місяців використовує кошти за товар позивача, проте в момент настання строку для проведення розрахунків за отриманий товар не бажає сплачувати заборгованість, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань по основному договору, чинить умисні перешкоди в узгодженні питань погашення заборгованості мирним шляхом, що ускладнить в подальшому і виконання рішення суду в межах даної справи. Як слідує з Єдиного реєстру боржників, станом на 07.08.2020р. щодо відповідача відкрито тільки одне виконавче провадження - №61672633, стягувач - ТОВ "Агроскоп Інтернешнл". Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень станом на 07.08.2020р. ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" також не є відповідачем в інших справах. Згідно з даними сайту Державної фіскальної служби України податкового боргу за відповідачем не рахується. Заявник робить висновок, що фінансових проблем у відповідача немає, а значить несплата боргу позивачу є умисним і свідомим ухиленням відповідача від виконання зобов`язань за основним договором і порушенням умов договору застави.

Крім того, на думку заявника, з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру майбутнього спору та суттєвого розміру позовних вимог, з урахуванням цілого ряду послідовних дій відповідача по ухилянню від виконання зобов`язань перед позивачем, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, відповідає вимогам, на забезпечення яких він направлений, є пов`язаним і співвідносним із такими вимогами. Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову. При цьому позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 11.06.2019р. по справі №916/2933/19, зазначає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Також, зазначає про відсутність потреби у зустрічному забезпеченні зобов`язання, оскільки відповідач своїми умисними діями по переховуванню і самовільному продажу заставного майна перешкоджає використанню прав позивача як заставодавця, а тому подвійне чи надмірне стягнення з відповідача об`єктивно неможливе. Крім того, позивач просить накласти арешт тільки на основний борг за основним договором на суму 2750484,56грн.. При цьому, інші позовні вимоги по справі №924/38/20 позивач не просить забезпечувати.

Водночас, судом враховуючи вище викладене в сукупності, а також розглянувши доводи заявника та долучені до заяви про забезпечення позову докази, враховується, що звернення ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" до ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" з повідомленням про ураження заставного майна (зерна) фузаріозом з проханням перенести оплату боргу в рахунок збору соняшнику (додані до заяви про забезпечення позову листи №17 від 17.07.2019р. та №25 від 23.08.2019р.) не може свідчити про ухилення відповідача від виконання умов договорів купівлі-продажу та застави, а свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин та бажання відповідача поінформувати позивача про наявність певних обставин, внаслідок яких звернувся до останнього з проханням відстрочити оплату боргу, яке позивач на час звернення відповідача з листом міг задовольнити, відхилити, або запропонувати інший порядок погашення заборгованості.

Питання щодо не здійснення відповідачем заміни втраченого заставного майна (пшениці) являється сферою господарської діяльності ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" та ТОВ "Агроскоп Інтернешнл", їх договірних відносин, однак не може бути самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, доводи щодо не здійснення відповідачем заміни втраченого заставного майна (пшениці) не підтверджені будь-якими доказами.

Стосовно покликань заявника на те, що відповідач не назвав місцезнаходження заставного трактора, судом враховується, що місцезнаходження трактора колісного марки JOHN DEERE 7820 (заводський номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , рік випуску - 2006р.) визначено умовами договору застави від 13.03.2019р. (другий абзац п.4.4 договору).

Крім того, позивачем не подано доказів, які б свідчили про невиконання умов договору застави від 13.03.2019р., в тому числі - листів сторін, з яких би вбачалось переміщення заставного майна, актів обстеження місцезнаходження заставного майна з відповідним фіксуванням відсутності заставного майна за місцезнаходженням, а тому доводи заявника про переховування заставного майна є недоведеними.

При цьому, стосовно доводів позивача про те, що його побоювання щодо недобросовісних дій відповідача із заставним майном були обґрунтованими, судом враховано, що заявник не додав до заяви про забезпечення позову будь-яких доказів, які б підтверджували його посилання на те, що "в мережі Інтернет почали з`являтись оголошення відповідача про продаж заставного трактора". Так, заявник зазначає, що одне з таких оголошень йому вдалось зафіксувати і зберегти, однак відповідної фіксації зазначених оголошень в додатках до заяви не міститься.

Крім того, позивач у заяві про забезпечення позову посилається на постанову Верховного Суду від 11.06.2019р. по справі №916/2933/19. Однак, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд справи №916/2933/19 закінчився прийняттям постанови Південно-західним апеляційним господарським судом 18.06.2020р., якою залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. у справі №916/2933/19. При цьому, Верховний Суд справу №916/2933/19 не розглядав.

Водночас, доводи заявника про те, що відповідач намагається затягнути розгляд справи до уваги суду не береться, оскільки слід врахувати, що право звернутися до сторони з пропозицією укласти мирову угоду, а також подати відповідну мирову угоду на затвердження суду, має як позивач, так і відповідач. Невідповідність запропонованої редакції мирової угоди вимогам ГПК України та ЦК України може бути підставою для відмови сторони від укладення мирової угоди в запропонованій редакції, однак не може бути самостійною підставою для забезпечення позову так як не свідчить про неможливість виконання в майбутньому рішення суду.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що 24.09.2020р. у даній справі було прийнято рішення, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено.

На час прийняття судом даної постанови зазначене рішення суду першої інстанції перебуває на перегляді у суді апеляційної інстанції.

Крім того, не приймаються до уваги доводи заявника про те, що він звернувся до приватного виконавця для примусового виконання виконавчого напису, так як така обставина не свідчить про неможливість виконання в майбутньому рішення суду та не може бути самостійною підставою для забезпечення позову.

Також, слід зазначити, що покликання позивача на відсутність фінансових проблем у відповідача, відсутність інших проваджень, в яких ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" був би відповідачем, додатково можуть свідчити про можливість відповідача виконати умови договорів купівлі-продажу і застави. Таким чином, такі посилання заявника ніяким чином не підтверджують утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а свідчать про високу ймовірність виконання рішення суду у випадку задоволення позову з огляду на відсутність фінансових проблем у відповідача, про що сам заявник зазначає у заяві про забезпечення позову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З огляду на викладене, подана заявником заява ґрунтується на бездоказових припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду про стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 08.01.2019р. з врахуванням договору застави від 13.03.2019р. у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.

Також, судом враховується те, що заявник не надав належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, судом враховується те, що вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти на рахунках відповідача навпаки можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та, в свою чергу, погіршення майнового стану сторони.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача з підстав, що зазначені ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" у відповідній заяві, а тому у задоволенні заяви ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за договором купівлі-продажу №19НХ04ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56 грн., слід відмовити.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м.Київ (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна", м.Київ) залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.08.2020р. у справі №924/38/20 - без змін.

2. Справу №924/38/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "18" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.