ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/7090/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Чорнобилець-Оболонь»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020

у складі колегії суддів: Л. Г. Смірнова- головуючий, Н. Ф. Калатай, Л. В. Кропивна

та на рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2019

суддя: Я. В. Маринченко

за позовом обслуговуючого кооперативу «Чорнобилець-Оболонь»

до

1. Кооперативного дачного товариства «Чорнобилець»;

2. Громадської організації «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь»

про визнання правочину недійсним

за участю представників учасників:

від позивача: А. О. Шкред;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: В. Г. Дробах, Є. І. Головков

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Обслуговуючий кооператив «Чорнобилець-Оболонь» (далі - ОК «Чорнобилець-Оболонь», позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Кооперативного дачного товариства «Чорнобилець» (КДТ «Чорнобилець», відповідач-1), Громадської організації «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь» (ГО «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь», відповідач-2) про визнання недійсним правочину від 29.10.2017, укладеного між Громадською організацією «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь» та Кооперативним дачним товариством «Чорнобилець», що оформлений актом приймання-передачі електричних мереж технологічного користування, які знаходяться на території урочища Оболонь Оболонського району міста Києва по вул. Богатирська, 30-А від КДТ «Чорнобилець» на баланс ГО «ОВД Урочища Оболонь».

Позов мотивовано тим, що ГО «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь» не є правонаступником КДТ «Чорнобилець» на території урочища Оболонь, а всі електричні мережі КДТ «Чорнобилець» було передано ОК «Чорнобилець-Оболонь» на території урочища Оболонь 22.06.2016.

Позивач вважає, що дія відповідачів, оформлена актом приймання-передачі від 29.10.2017, спрямована на безоплатну передачу електричних мереж, і така дія є незаконною та порушує права позивача.

Крім того, позивач вказує, що такий спосіб захисту не заборонений законом і узгоджується з положеннями ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі № 910/7090/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, в задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані відсутністю доказів належності позивачу спірних електричних мереж, та у зв`язку з чим відсутністю підстав вважати, що підписанням спірного акта відповідачами порушено право позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Також суди вказують на те, що у даній справі позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки такий спосіб, як визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі, не може забезпечити поновлення порушеного права, оскільки визнання вказаного акта недійсним не скасовує дії рішення загальних зборів, на виконання яких було складено зазначений акт.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 910/7090/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОК «Чорнобилець-Оболонь».

Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що судами попередніх інстанцій при визначені ефективного способу захисту прав позивача шляхом визнання недійсним оспорюваного акта прийому-передачі електромереж, як правочину не було застосовано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №915/866/17 та від 11.09.2018 у справі №918/1377/16.

Також скаржник зазначає, що в порушення процесуальних норм ст. 86, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судами не було досліджено в повному обсязі лист відповідача - 1 №126 від 07.05.2019 (додаток №20 до позовної заяви), а також не досліджено акт інвентаризації від 07.07.2016 (додаток №13 до позовної заяви), не надано їм оцінки, внаслідок чого зроблено помилкові висновки про відсутність доказів про належність позивачу електричних мереж.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ГО «Об`єднання власників дач Урочища Оболонь» просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2 зазначає, що електричні мережі та будівлі трансформаторних підстанцій були збудовані за рахунок всіх членів КДТ «Чорнобилець» та перебували на балансі КДТ «Чорнобилець».

Крім того, відповіда-2 вказує на невнесення до розподільчого балансу та передавального акта ОК «Чорнобилець-Оболонь» електричних мереж.

У своїх поясненнях відповідач-2 вказує на те, що одноосібна без рішення загальних зборів передача в користування головою правління КДТ «Чорнобилець» загальних електролічильників на території урочища Оболонь не є передачею всіх електромереж в урочищі.

У письмових поясненнях ОК «Чорнобилець-Оболонь» просить задовольнити касаційну скаргу та зазначає, що позивач, як правонаступник відповідача-1 прийняв на баланс електричні мережі за актами від 22.06.2016, а отже, їх повторна передача відповідачем-1 відповідачу-2, оформлена оспорюваним актом від 29.10.2017, була незаконною. Вказаний акт як двосторонній правочин підлягає визнанню недійсним, що є належним та ефективним захистом прав позивача. Позивач не заявляв вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки електричні мережі перебувають у фактичному володінні позивача, що не позбавляє позивача права оскаржувати незаконні правочини, укладені щодо такого майна.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

15 липня 1996 року створено Кооперативне дачне товариство «Чорнобилець», членами якого є фізичні особи-власники земельних ділянок, розташованих в урочищі Оболонь та урочищі Наталка в Оболонському районі міста Києва, що підтверджується відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Станом на час розгляду даної справи діяльність КДТ «Чорнобилець» не є припиненою.

17 жовтня 2015 року загальними зборами КДТ «Чорнобилець», оформленими протоколом загальних зборів членів КДТ «Чорнобилець» від 17.10.2015, прийнято рішення про реорганізацію КДТ «Чорнобилець» шляхом виділу з нього Кооперативу «Чорнобилець-Оболонь».

Як встановлено судами попередніх інстанцій відповідно до передавального акта від 26.02.2016 КДТ «Чорнобилець» передало ОК «Чорнобилець-Оболонь» майно та майнові права. Вказаний передавальний акт та перелік матеріальних цінностей, що передаються ОК «Чорнобилець Оболонь» не містять інформації щодо спірних електричних мереж.

Актом прийому-передачі обладнання по об`єктах КДТ «Чорнобилець», як споживача електричної енергії до ОК «Чорнобилець Оболонь» від 22.06.2016, КДТ «Чорнобилець» передало створеному шляхом виділу ОК «Чорнобилець Оболонь» обладнання по об`єктах підключення та продажу електроенергії.

Згідно з актом прийому-передачі об`єктів КДТ «Чорнобилець», як споживача електричної енергії до ОК «Чорнобилець Оболонь» від 22.06.2016, КДТ «Чорнобилець» передало створеному шляхом виділу ОК «Чорнобилець Оболонь» об`єкти та точки підключення та продажу електроенергії по вул. Богатирській, 30-А.

В акті інвентаризації від 07.07.2016, затвердженому рішенням правління ОК «Чорнобилець-Оболонь», оформленим протоколом №6 від 22.07.2016, зазначено технологічні електричні мережі та обладнання, які знаходяться на території ОК «Чорнобилець Оболонь».

Відповідно до акта приймання-передачі електричних мереж технічного користування, які знаходяться на території урочища Оболонь від 29.10.2017, КДТ «Чорнобилець» передало на баланс ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь» електричні мережі технічного користування.

Суди попередніх інстанцій вказують на те, що акт приймання-передачі електричних мереж від 29.10.2017 складено на підставі рішення загальних зборів КДТ «Чорнобилець» від 17.10.2015, рішення загальних зборів власників дач урочища «Оболонь» від 08.10.2017 та рішення правління КДТ «Чорнобилець» від 29.10.2017. Указані рішення в судовому порядку не визнані недійсними.

Позивач, не погоджуючись із передачею КДТ «Чорнобилець» до ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь» електричних мереж на території урочища Оболонь, звернувся з відповідним позовом до суду.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Згідно зі ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

З аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України вбачається, що застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачеві, натомість установлення обґрунтованості позову - обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абз. 9 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.

Частинами 1, 2 ст. 5 ГПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Верховний Суд звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи позивачеві в задоволенні позовних вимог, вказали на те, що у суду відсутні підстави вважати, що підписанням спірного акта відповідачами порушено право позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів передачі позивачеві спірних електричних мереж в ході виділення з КДТ «Чорнобилець» та належності позивачеві електричних мереж.

Крім того, суди вказають на те, що заявлена позивачем вимога про визнання недійсним акта приймання-передачі електричних мереж технологічного користування від 29.10.2017 є неефективним способом захисту та не призводить до відновлення прав позивача в обраний ним спосіб, оскільки визнання вказаного акта недійсним не скасовує дії рішення загальних зборів, на виконання яких і було складено зазначений акт. Суди наголошують на тому, що акт приймання-передачі мереж від 29.10.2017 складено на підставі рішення загальних зборів КДТ «Чорнобилець» від 17.10.2015, рішення загальних зборів власників дач урочища «Оболонь» від 08.10.2017 та рішення правління КДТ «Чорнобилець» від 29.10.2017 і вказані рішення в судовому порядку не визнані недійсними.

Як встановлено судами попередніх інстанцій 17.10.2015 загальними зборами КДТ «Чорнобилець», оформленими протоколом від 17.10.2015, прийнято рішення про реорганізацію КДТ «Чорнобилець» шляхом виділу з нього Кооперативу «Чорнобилець-Оболонь».

Однак, судами не надано оцінки вказаному рішенню, яким не передбачена передача електричних мереж технологічного користування ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь».

Крім того, судами не надано правової оцінки протоколу № 1 від 08.10.2017 загальних зборів жителів урочища Оболонь, що знаходиться у м. Києві по вул. Богатирській, 30-А, та не взято до уваги, що на цих зборах жителі урочища Оболонь вимагали передачі електромереж на баланс ПАТ «Київенерго» та укладання з ним прямих договорів на постачання електроенергії.

У рішенні правління КДТ «Чорнобилець», оформленого протоколом № 24 від 29.10.2017, зазначено, що КДТ «Чорнобилець» не претендує на електромережі в урочищі Оболонь і не заперечує щодо прийняття ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь» цих електромереж на свій баланс.

Відповідно до акта приймання-передачі електричних мереж технологічного користування, які знаходяться на території урочища Оболонь по вул. Богатирській, 30-А від 29.10.2017 КДТ «Чорнобилець» передало ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь» електричні мережі технологічного користування, які знаходяться по вул. Богатирській, 30-А відповідно до акта інвентаризації основних фондів від 04.10.2017, складеного ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь».

Разом з цим, актом прийому-передачі обладнання по об`єктах КДТ «Чорнобилець», як споживача електричної енергії від 22.06.2016, КДТ «Чорнобилець» передало створеному шляхом виділу ОК «Чорнобилець Оболонь» обладнання по об`єктах підключення та продажу електроенергії.

Згідно з актом прийому-передачі об`єктів КДТ «Чорнобилець», як споживача електричної енергії від 22.06.2016, КДТ «Чорнобилець» передало створеному шляхом виділу ОК «Чорнобилець Оболонь» об`єкти та точки підключення та продажу електроенергії по вул. Богатирській, 30-А.

Суди попередніх інстанцій не з`ясували, яке майно передано ОК «Чорнобилець Оболонь» за актами від 22.06.2016, а яке передано на баланс ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь» за актом від 29.10.2017, не дослідили та не надали оцінки акту інвентаризації від 07.07.2016, затвердженому рішенням правління ОК «Чорнобилець Оболонь», та акту інвентаризації основних фондів (засобів) від 04.10.2017, затвердженому головою ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь».

З огляду на вимоги ст. 86, ч. 5 ст. 236, ст. 237 ГПК України Верховний Суд констатує, що зазначені вище обставини не були встановлені судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних рішення та постанови, господарськими судами попередніх інстанцій не було ідентифіковано майно, яке передавалося ОК «Чорнобилець Оболонь» і ГО «Об`єднання власників дач урочища Оболонь».

З огляду на предмет та підстави позову суди дійшли передчасного висновку про відсутність порушеного права позивача.

Верховний Суд зазначає, що без ідентифікації майна, дослідження актів інвентаризації та аналізу рішень загальних зборів, на які посилаються суди попередніх інстанцій, висновки щодо неефективного способу захисту є передчасними.

З огляду на викладене, судові рішення підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи межі розгляду справи в суді касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір відповідно до норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Оскільки, оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, так як судами попередніх інстанцій не встановлено фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути встановлені Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції та часткове задоволення касаційної скарги.

8. Судові витрати

Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Чорнобилець-Оболонь» задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 910/7090/19 скасувати.

Справу № 910/7090/19 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя О. М. Баранець

Суддя В. І. Студенець