ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 Справа № 917/1491/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д. М., за участю секретаря судового засідання Бойченко Л. О., розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Фермерського господарства "Житниця Полтавщини"

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання права володіння та користування земельними ділянками на умовах оренди,

за участю представників сторін:

від позивача Даценко Ю. І., док. в матер. справи

від відповідача не з`явився.

Обставини справи: Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" звернулося в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права володіння та користування на умовах оренди земельною ділянкою загальною площею 28,1001 га, кадастровий номер :00:011:0055 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства по договору оренди землі від 28.11.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12271834 від 28.11.2015, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Також, Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" звернулося в суд з позовами до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права володіння та користування на умовах оренди земельними ділянками площею 181,0701 га, кадастровий номер 532161200:00:002:0420 та площею 15,0001 га, кадастровий номер :00:005:0200.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що громадянин ОСОБА_1 , виконавши вимоги Закону України "Про фермерське господарство" щодо порядку створення фермерського господарства після укладення договору оренди землі та створення Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" змінив форму своєї діяльності та став засновником і головою фермерського господарства, яке фактично взяло на себе права користування земельними ділянками на умовах оренди для ведення фермерського господарства (за цільовим призначенням), тобто, набуло прав та обов`язків орендаря на підставі договорів оренди землі від 28.11.2015 та від 10.09.2015, а у ОСОБА_1 такі права припинилися. Тобто з моменту державної реєстрації Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" до теперішнього часу, земельні ділянки фактично використовуються фермерським господарством, яке при такому використанні несе всі витрати, сплачує всі обов`язкові платежі, пов`язані з користуванням землею, у тому числі оренду плату за неї.

Проте, як зазначає позивач, оскільки в договорі оренди землі орендарем формально залишається громадянин ОСОБА_1 (засновник та голова ФГ), який особисто за законом не може використовувати орендовані земельні ділянки за цільовим призначенням, тому необхідно замінити сторону договору "Орендаря" на "Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" в особі голови ОСОБА_1".

Позивач посилається на пункт 4.3 Статуту ФГ "Житниця Полтавщини", яким передбачено, що право володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у користуванні (оренді) засновника Господарства, на яких створене фермерське господарство, здійснює фермерське господарство, в зв`язку з чим Господарство звертається до орендодавця щодо заміни сторони "Орендаря" в договорі оренди. Тому, з метою приведення договору оренди землі до вимог законодавства, 02.07.2018 Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про внесення змін до договорів оренди в частині заміни сторони "Орендаря" з ОСОБА_1 на "Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" в особі Голови ОСОБА_1, шляхом укладення додаткових угод до договорів, у зв`язку з тим, що Фермерське господарство є належним володільцем та користувачем земельних ділянок, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_1.

Проте, як зазначає позивач, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не виконало вимоги Закону та надало незаконну відмову Господарству, в якій зазначило, що Головним управлінням не вбачається правових підстав для задоволення клопотання. При цьому, як зазначає позивач, ігнорування Головним управлінням Держгеокадастру норм законодавства та відмова від внесення змін до договору оренди порушує законне право Фермерського господарства на користування і володіння земельною ділянкою на умовах оренди, отриманою саме для цілей ведення фермерського господарства, використання якої фермерським господарством є невід`ємною складовою його створення та функціонування та суперечить вимогам статті 31 Земельного кодексу України, статті 12 Закону України "Про фермерське господарство", статті 1 Закону України "Про землеустрій".

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на частину 1 статті 31 Земельного кодексу України, частину 1 статті 12 Закону України "Про фермерське господарство", пункт 4.1. Статуту ФГ та вказує, що землі фермерського господарства можуть складатися лише з земельних ділянок, що використовуються фермерським господарством на умовах оренди та не можуть складатися із земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у користуванні (оренді) його засновника, в даному випадку, ОСОБА_1 .

Позивач, також посилається на статтю 1 Закону України "Про землеустрій", якою передбачено, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку та відповідно до пунктів 14, 15 договорів оренди землі, земельні ділянки передається в оренду для ведення фермерського господарства, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення, код використання, згідно з КВЦПЗ А.01.01.02. (землі фермерського господарства).

Позивач стверджує, що Фермерське господарство, як дійсний орендар земельних ділянок за вказаними договорами (наданих в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства), має право приведення останнього у відповідність з фактичними обставинами щодо сторони "Орендаря", тому відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у внесенні запропонованих змін до договору оренди означає невизнання відповідачем права Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" на оренду спірної земельної ділянки і унеможливлює набуття ним цього права, тому в порядку статті 30 Закону України "Про оренду землі" фермерське господарство змушене звертатися до суду, з метою захисту своїх прав шляхом визнання права володіння та користування земельною ділянкою на умовах оренди.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 11563 від 20.10.2020) проти позову заперечує, посилаючись на те, що договорами оренди землі, укладеним між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, було досягнуто усіх істотних умов, та відповідно до норм, передбачених Законом України "Про фермерське господарство", Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" не передбачений порядок заміни сторони договору, який можна застосовувати до даної ситуації.

В обґрунтування відзиву відповідач також посилається на статті 124, 134 Земельного кодексу України, Закон України від 16.02.2016 № 1012-VIII "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів, який набув чинності 03.04.2016, і зазначає, що замінити сторону в договорах оренди земельних ділянок, а саме, Орендаря - ОСОБА_1 на ФГ "Житниця Полтавщини" в даному випадку неможливо, оскільки порядок набуття права оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства відповідно до положень Земельного кодексу України, здійснюється у порядку аукціону.

Відповідач зазначає, що право володіння і користування земельними ділянками належить на підставі зазначених договорів оренди землі громадянину ОСОБА_1 , а в листі від 09.07.2018 (вих. № 32-16-0.332-3967/2-18) Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області заперечувало лише проти внесення змін до договорів оренди землі, оскільки чинним законодавством такий порядок не передбачений. З приводу володіння та користування позивачем земельними ділянками в листі від 09.07.2018 № 32-16-0.332-3967/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не заперечувало і не заперечує на даний час. Крім того, Головне управління не надсилало будь-який листів позивачеві з приводу незаконного використання ним вказаних земельних ділянок.

Відповідач зазначає, що Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" створене ОСОБА_1 на виконання вимог частини 1 статті 1 ЗУ "Про фермерське господарство", земельна ділянка фактично використовується Фермерським господарством, яке при такому використанні несе всі витрати, сплачує усі обов`язкові платежі, пов`язані з користуванням землею, у тому числі орендну плату за неї.

Відповідач посилається на положення частини 1 статті 7, статті 12 Закону України "Про фермерське господарство", статті 151, 152, 1861 Земельного кодексу України (в редакціях, що діяли станом на 2015 рік) і зазначає, що норма статті 12 ЗУ "Про фермерське господарство" в частині підпункту "в" не ставить в залежність ту обставину, хто є формальним орендарем земельної ділянки, громадянин-учасник (засновник) фермерського господарства чи саме господарство як юридична особа.

Відповідач звертає увагу суду на те, що з листа-відповіді № 32-16-0.332-3967/2-18 від 09.07.2018, надісланого Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області позивачу випливає, що останньому надано відмову саме у внесенні змін до договорів в частині заміни Орендаря земельних ділянок і ніяким чином не заперечувалось право використання або володіння земельними ділянками на умовах оренди відповідно до договорів за ФГ "Житниця Полтавщини".

Отже, відповідач вважає, що право позивача на користування або володіння земельними ділянками не порушено, отже, відсутній спір про право.

Відповідач, посилаючись на пункт 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, просить суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.

20.10.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 11579). У відповіді на відзив позивач зазначає, що заперечення відповідача викладені у відзиві на позов є безпідставними, необґрунтованими та такими, що полягають у хибному трактуванні законів, оскільки Закон України "Про фермерське господарство" передбачав і передбачає право ОСОБА_1 (засновника ФГ "Житниця Полтавщини") на орендованих ним земельних ділянках заснувати Фермерське господарство. При цьому, наявність у користуванні ОСОБА_1 орендованих ним на підставі договорів земельних ділянок, в силу статті 8 Закону України "Про фермерське господарство" було обов`язковою умовою державної реєстрації Фермерського господарства "Житниця Полтавщини".

Враховуючи зазначене, як вказує позивач, із заснування 04.06.2018 ОСОБА_1 Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" () змінилася форма діяльності ОСОБА_1 щодо використання орендованої ним за договором земельної ділянки на фермерське господарство.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про фермерське господарства" і частиною 1 статті 31 Земельного кодексу України до земель фермерського господарства не відносяться земельні ділянки, що використовуються громадянами - членами фермерського господарства на умовах оренди, проте відносяться земельні ділянки, що належать на праві власності фермерському господарству як юридичній особі та/або громадянам - членам фермерського господарства, а також земельних ділянок, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Тому, як вказує позивач, у даному випадку висновок про наявність у Фермерського господарства прав щодо земельної ділянки переданої в оренду засновнику господарства ОСОБА_1 , прямо випливає з закону і є очевидним та обумовлює законні очікування позивача на заміну сторони в договорі. У зв`язку з чим пропозиція Фермерського господарства "Житниця Полтавщини", викладена в листі від 02.07.2018 щодо заміни сторони в договорах, є правомірною та повністю відповідає вимогам Закону.

Позивач в обґрунтування відповіді на відзив посилається також на позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.12.2019 у справі № 911/2202/18, відповідно до якої за змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вони надавалися. Таким чином, після державної реєстрації фермерського господарства у правовідносинах користування земельними ділянками наданими на підставі Закону України "Про фермерське господарство", відбувається фактична заміна орендаря і обов`язки користувача земельної ділянки переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Враховуючи викладене, як зазначає позивач, твердження відповідача про те, що замінити сторону в договорі оренди земельної ділянки, а саме: орендаря - ОСОБА_1 на ФГ "Житниця Полтавщини" в даному випадку неможливо, оскільки порядок набуття права оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства відповідно до положень Земельного кодексу України, здійснюється в порядку аукціону є хибним, оскільки у статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", частині 1 статті 134 Земельного кодексу України мова йде про надання земельних ділянок в користування для ведення уже створеного фермерського господарства, а не земельних ділянок на основі яких таке фермерське господарство створювалося.

При цьому, як стверджує позивач, Фермерське господарство як дійсний орендар земельних ділянок (наданих в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства), має повне право на визнання за ним права володіння та користування земельними ділянками на умовах оренди.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність предмету спору та закриття провадження у справі, суд вважає безпідставним, оскільки в листі відповідача від 09.07.2018 № 32-16-0.332-3967/2-18 останній зазначив, що договори оренди, укладені з громадянином ОСОБА_1 , тому право володіння і користування земельною ділянкою належить на підставі зазначених договорів оренди землі громадянину ОСОБА_1 , тобто фактично заперечуючи та не визнавши права володіння та користування фермерського господарства на спірну земельну ділянку. Разом з тим, у листі-відповіді відповідач зазначив, що не вбачається правових підстав для задоволення клопотання, у зв`язку з чим у позивача виник спір про право, яке потребує захисту в суді.

Ухвалами Господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 суд прийняв позовні заяви до розгляду та відкрив провадження у справах, за позовною заявою від 18.09.2020 № 10240 номер справи 917/1491/20, за позовною заявою від 18.09.2020 № 10241 номер справи 917/1492/20 та за позовною заявою від 18.09.2020 № 10239 номер справи 917/1494/20. Призначив підготовчі засідання на 10:00 21.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 суд об`єднав справи № 917/1492/20 та № 917/1494/20 в одне провадження зі справою № 917/1491/20.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 10:00 05.11.2020.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ за № 598/0/75-15-СГ, яким громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведенню земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 28,1000 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області.

20.11.2015 наказом № 2482/0/75-15-СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердило проект землеустрою що відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

28.11.2015 на підставі наказу від 20.11.2015 № 2482/0/75-15-СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі (надалі - договір), згідно з яким ОСОБА_1 отримав в довгострокову оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 28,1001 га із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області, кадастровий номер - :00:011:0055.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12271933 від 28.11.2015, що підтверджується витягом.

10.09.2015 на підставі наказу від 01.09.2015 № 1069/0/75-15 СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі (надалі - договір), згідно з яким ОСОБА_1 отримав в довгострокову оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 181,0701 га із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Голобородьківської сільської ради Карлівського району Полтавської області, кадастровий номер - :00:002:0420.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 11117748 від 10.09.2015, що підтверджується витягом.

05.08.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ за № 599/0/75- 15-СГ, яким громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведенню земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 15,1001 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області.

20.11.2015 наказом № 2485/0/75-15-СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердило проект землеустрою що відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

28.11.2015 на підставі наказу від 20.11.2015 № 2485/0/75-15-СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі (надалі - договір), згідно з яким ОСОБА_1 отримав в довгострокову оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 15,1001 га із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області, кадастровий номер - :00:005:0200.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12272204 від 28.11.2015, що підтверджується витягом.

Пунктом 8 зазначених договорів визначено строк дії договорів оренди землі - 25 років.

Земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства (пункт 14 договорів).

Відповідно до пункту 15 договорів цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення код використання, згідно з КВЦПЗ А.01.01.02.

04.06.2018 ОСОБА_1 на земельних ділянках, наданих в оренду згідно з вказаними договорами оренди, створено Фермерське господарство "Житниця Полтавщини, яке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських Формувань 05.06.2018, .

Засновником та головою фермерського господарства "Житниця Полтавщини" є ОСОБА_1 (орендар земельних ділянок).

Після створення фермерського господарства земельні ділянки (кадастрові номери :00:011:0055, :00:002:0420, :00:005:0200) використовуються господарством для цілей визначених в пункті 1.1 Статуту, а саме: для ведення фермерського господарства з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції.

Проте не зважаючи на те, що земельні ділянки використовуються Фермерським господарством "Житниця Полтавщини", сторонами договорів оренди землі залишається фізична особа ОСОБА_1 , який є засновником та головою Фермерського господарства "Житниця Полтавщини".

Пунктом 4.3 Статуту ФГ "Житниця Полтавщини" передбачено, що право володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у користуванні (оренді) засновника Господарства, на яких створене фермерське господарство, здійснює фермерське господарство, у зв`язку з чим Господарство звертається до орендодавця щодо заміни сторони Орендаря в договорі оренди, шляхом укладення додаткових угод.

02.07.2018 Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотаннями про внесення змін до договорів оренди в частині заміни сторони Орендаря з ОСОБА_1 на Фермерське господарство "Житниця Полтавщини" в особі Голови ОСОБА_1", шляхом укладення додаткової угоди до договору, у зв`язку з тим, що Фермерське господарство є належним володільцем та користувачем земельних ділянок, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_1. До клопотання додано всі необхідні документи, а саме: копія протоколу про створення фермерського господарства, копія статуту, копія виписки з ЄДР, а також проект додаткової угоди для підписання. Проект додаткової угоди підписаний первісним орендарем ОСОБА_1 та новим орендарем Фермерським господарством "Житниця Полтавщини" - головою Господарства ОСОБА_1.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 09.07.2018 № 32-16-0.332-3967/2-18 відмовило Господарству у задоволенні клопотань, посилаючись на те, що відповідно до умов Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, позивач не є стороною договорів оренди землі, тому відсутні підстави для внесення змін у вказані договори оренди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Предметом спору у цій справі є вимога Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання за Фермерським господарством права володіння та користування земельними ділянками на умовах оренди.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про оренду землі" орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно - правовими актами України. З чого випливає, що Закон України "Про фермерське господарство" є спеціальним нормативно-правовим актом у зазначених правовідносинах.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - станом на 2015 рік) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство (частина 1 статті 5 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - станом на 2015 рік) після одержання засновником у власність земельної ділянки або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення юридичної особи - фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації юридичної особи - фермерського господарства.

Отже, громадянин ОСОБА_1 виконавши вимоги Закону України "Про фермерське господарство" (щодо порядку створення Фермерського господарства) після укладення договорів оренди землі та створення фермерського господарства "Житниця Полтавщини" змінив форму своєї діяльності та став засновником і головою фермерського господарства, яке фактично взяло на себе права користування земельними ділянками на умовах оренди для ведення Фермерського господарства (за цільовим призначенням), тобто набуло прав та обов`язків орендаря на підставі договорів оренди землі від 28.11.2015 та від 10.09.2015.

Проте формально стороною у зазначених договорах оренди залишається громадянин ОСОБА_1 (засновник та голова ФГ), який особисто за законом не може використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, оскільки, це суперечить приписам статті 1 Закону України "Про землеустрій", статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та статті 31 Земельного кодексу України.

Згідно з статтею 12 Закону України "Про фермерське господарство", пунктом 4.1 Статуту ФГ землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

При цьому зазначена норма (в частині підпункту "в") не ставить в залежність ту обставину, хто є формальним орендарем земельної ділянки: громадянин-учасник (засновник) фермерського господарства чи саме господарство як юридична особа.

Зі змісту положень статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7,8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" можна зробити висновок, що після укладення договору користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вони надавалися.

Таким чином, після державної реєстрації фермерського господарства у правовідносинах користування земельними ділянками, наданими на підставі Закону України "Про фермерське господарство", відбувається фактична заміна орендаря і обов`язки користувача земельної ділянки переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного суду від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц, від 13.06.2018 у справі № 474/100/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 704/29/17-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2019 у справі № 911/2202/18.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, земельна ділянка для ведення фермерського господарства фактично використовується фермерським господарством "Житниця Полтавщини" на умовах оренди.

Згідно з статтею 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З огляду на викладене вимоги позивача про визнання за Фермерським господарством "Житниця Полтавщини" права володіння та користування на умовах оренди земельними ділянками з кадастровими номерами :00:011:0055, :00:002:0420, :00:005:0200 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на підставі договорів оренди землі від 28.11.2015 та від 10.09.2015 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським господарством "Житниця Полтавщини" (вул. Миру, 54, с. Михнівці, Лубенський район, Полтавська область, 37570, ) право користування та володіння на умовах оренди наступними земельними ділянками:

загальною площею 28,1001 га, кадастровий номер :00:011:0055 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства по договору оренди землі від 28.11.2015 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12271834 від 28.11.2015, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

загальною площею 181,0701 га, кадастровий номер :00:002:0420 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства по договору оренди землі від 09.09.2015 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 11117748 від 10.09.2015, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Голобородківської сільської ради Карлівського району Полтавської області;

загальною площею 15,0001 га, кадастровий номер :00:005:0200 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства по договору оренди землі від 28.11.2015 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12272204 від 28.11.2015, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) на користь Фермерського господарства "Житниця Полтавщини" (вул. Миру, 54, с. Михнівці, Лубенський район, Полтавська область,37570, ) - 6306,00 грн витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.11.2020.

Суддя Д. М. Сірош