РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2020справа №910/14706/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/14706/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Інвест» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях 79; ідентифікаційний код 38660952)

до приватного підприємства «ВІМФ» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького, 44, кв. 449; ідентифікаційний код 13736501)

про стягнення 174 501,98 грн.,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адванс Інвест» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного підприємства «ВІМФ» (далі - Підприємство): 165 000 грн. заборгованості, що утворилася в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 02.01.2019 №1 про надання послуг (далі - Договір); 4 631,55 грн. втрат від інфляції та 4 870,43 грн. 3% річних, а всього 174 501,98 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 02.01.2019 Товариством (виконавець) та Підприємством (замовник) укладено Договір, відповідно до якого виконавець зобов`язується якісно та належним чином виконати роботи (надати послуги), консультаційні послуги у сфері землевпорядкування, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх на умовах та в порядку, передбачених Договором;

- відповідно до пунктів 2.2 і 2.3 Договору оплата проводиться частинами щомісячно у сумі 16 500 грн. на місяць згідно з підписаними актами виконаних робіт;

- згідно з пунктом 2.4 Договору оплата проводиться впродовж 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі послуг;

- сторони підписали всього 10 акті приймання-передачі послуг за період з 28.01.2019 по 28.10.2019 на загальну суму 165 000 грн.;

- на порушення умов Договору замовник не оплатив надані послуги;

- станом на 28.09.2020 (дата підписання позовної заяви) загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 165 000 грн.;

- за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано 4 631,55 грн. втрат від інфляції та 4 870,43 грн. 3% річних.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено:

- позивачу строк у п`ять днів:

Ч з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

Ч з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для надання суду відповіді на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання вказаних документів відповідачу;

- відповідачу строк:

Ч у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для надання суду заперечень на відповідь на відзив в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання зазначених документів позивачу;

Ч у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: відзиву на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання відзиву та доданих до нього документів позивачу; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчених копій (для долучення до матеріалів справи) статуту; документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи.

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 5 частини шостої статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень та подати у встановлені ГПК України строки відзив на позовну заяву.

Позивач 09.10.2020 подав суду для огляду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви.

Судом оглянуто такі оригінали документів, встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам та листом від 16.10.2020 повернуто оригінали позивачу.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

02.01.2019 Товариством (виконавець) і Підприємством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець зобов`язується якісно та належним чином виконати роботи (надати послуги), передбачені пунктом 1.2 Договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх на умовах та в порядку, передбаченими Договором (пункт 1.1 Договору);

- виконавець бере на себе надання консультаційних послуг в сфері землевпорядкування (пункт 1.2 Договору);

- результатом надання послуг, зазначених у пункті 1.2 Договору, є надання усних та письмових консультацій за запитом замовника (пункт 1.3 Договору);

- строк дії Договору починається з дати його підписання та діє до 31.12.2019 (пункт 1.4 Договору);

- вартість наданих послуг визначається протоколом погодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною Договору (пункт 2.1 Договору);

- сторони погодили, що виконавець надає послуги замовнику з щомісячною оплатою у сумі 16 500 грн., в тому числі ПДВ - 2 750 грн. (пункт 2.2 Договору);

- оплата здійснюється щомісячно згідно з підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг (пункт 2.3 Договору);

- виконання пункту 2.4 Договору здійснюється впродовж 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (пункт 2.4 Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань, взятих на себе відповідно до умов Договору (пункт 3.1 Договору);

- датою закінчення надання послуг, вказаних у пункті 1.2 Договору, є дата кінцевого акта приймання-передачі наданих послуг, але не пізніше 31.12.2019 (пункт 3.3 Договору);

- приймання-передача результатів наданих послуг за Договором здійснюється на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, що надається виконавцем замовнику не пізніше двох робочих днів з моменту закінчення їх виконання (пункт 4.1 Договору).

На виконання мов Договору позивачем було надано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень послуги на загальну суму 165 000 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб актами приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг): від 28.01.2019 №1 на суму 16 500 грн.; від 28.02.2019 №2 на суму 16 500 грн.; від 28.03.2019 №3 на суму 16 500 грн.; від 28.0.2019 №4 на суму 16 500 грн.; від 28.05.2019 №5 на суму 16 500 грн.; від 28.06.2019 №6 на суму 16 500 грн.; від 28.07.2019 №7 на суму 16 500 грн.; від 28.08.2019 №8 на суму 16 500 грн.; від 28.09.2019 №9 на суму 16 500 грн.; від 28.10.2019 №10 на суму 16 500 грн.

Підприємство надані Товариством послуги не оплатило.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з абзацом другим пункту 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» якщо у договорі виконання грошового зобов`язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов`язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов`язання визначено «по 1 серпня 2014 року» або «включно до 1 серпня 2014 року», то останнім днем виконання такого зобов`язання буде 1 серпня 2014 року.

ВИСНОВКИ

Оскільки позивачем було належним чином надано відповідачу послуги, а Товариством прийнято їх без будь-яких зауважень, проте не оплачено, то позовні вимоги в частині стягнення з Підприємства 165 000 грн. основної заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 4 631,55 грн. втрат від інфляції та 4 870,43 грн. 3% річних.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що прострочення за січень 2019 року за актом №1 слід рахувати з 11 лютого, за лютий 2019 за актом №2 - з 14 березня, за березень 2019 року за актом №3 - з 11 квітня, за квітень 2019 року за актом №4 - з 10 травня, за травень 2019 року за актом №5 - з 11 червня, за червень 2019 року за актом №6 - з 11 липня, за липень 2019 року за актом №7 - з 9 серпня, за серпень 2019 року за актом №8 - з 11 вересня, за вересень 2019 року за актом №9 - з 11 жовтня, за жовтень 2019 року за актом №10 - з 11 листопада 2019 року.

Далі позивач вказує, що сума втрат від інфляції за актом від 28.01.2019 №1 становить:

- боргові періоди: сума заборгованості - 16 500 грн.; дата початку розрахунку - 11.02.2019; дата закінчення розрахунку - 19.06.2020;

- розрахунок втрат від інфляції: місяці прострочення - лютий 2019 року - квітень 2020 року; сукупний індекс інфляції - 104,78; сума боргу - 16 500 грн.; сума боргу з урахуванням втрат від інфляції - 17 288,70 грн.; втрати від інфляції - 788,70 грн.

3% річних за актом від 28.01.2019 №1 позивач розраховує таким чином:

- боргові періоди: сума заборгованості - 16 500 грн.; дата початку розрахунку - 11.02.2019; дата закінчення розрахунку - 19.06.2020;

- дата початку - 11.02.2019; дата закінчення - 19.06.2020; кількість днів - 495; сума боргу - 16 500 грн.; відсоткова ставка - 3; відсотки - 670,67 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок сум втрат від інфляції і 3% річних та періодів їх нарахування на 16 500 грн. заборгованості за актом від 28.01.2019 №1, судом встановлено, що вони неправильні.

За перерахунком суду суми втрат від інфляції і 3% річних та періоди їх нарахування становлять:

- з 12.02.2019 (оскільки 11.02.2019 останній робочий день для оплати відповідачем заборгованості за актом від 28.01.2019 №1) по 30.04.2020 (дата, визначена позивачем у розрахунку) сума втрат від інфляції становить 754,57 грн.;

- з 12.02.2019 по 19.06.2020 (дата, визначена позивачем у розрахунку) сума 3% річних становить 669,31 грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 754,57 грн. втрат від інфляції і 669,31 грн. 3% річних за розрахунком суду; у стягненні решти сум втрат від інфляції (34,13 грн.) і 3% річних (1,36 грн.), нарахованих на суму заборгованості за актом від 28.01.2019 №1, слід відмовити.

Що ж до нарахованих сум втрат від інфляції та 3% річних за актами від 28.02.2019 №2, від 28.03.2019 №3, від 28.0.2019 №4, від 28.05.2019 №5, від 28.06.2019 №6, від 28.07.2019 №7, від 28.08.2019 №8, від 28.09.2019 №9 і від 28.10.2019 №10, то у позовній заяві Товариство зазначило, що за аналогічною методикою (як позивач розрахував суми втрат від інфляції і 3% річних за актом від 28.01.2019 №1) розраховані втрати від інфляції за іншими 9 актами виконаних робіт, вказуючи нараховані суми втрат від інфляції і 3% річних окремо за кожним актом, проте не наводячи періодів їх нарахування.

Разом з тим, для нарахування втрат від інфляції та 3% річних необхідно встановити не тільки факт прострочення та розмір простроченого боргу, але і чіткі дату початку та дату закінчення прострочення відповідної конкретної суми боргу, оскільки лише саме за цей період прострочення у кредитора є право на нарахування боржнику вказаних втрат від інфляції та річних на цю суму боргу.

Наведеної позиції дотримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 31.01.2019 зі справи №903/1023/16.

Таким чином, перевірити правильність нарахування позивачем за актами від 28.02.2019 №2, від 28.03.2019 №3, від 28.0.2019 №4, від 28.05.2019 №5, від 28.06.2019 №6, від 28.07.2019 №7, від 28.08.2019 №8, від 28.09.2019 №9 і від 28.10.2019 №10 сум втрат від інфляції (3 842,85 грн.) та 3% річних (4 199,76 грн.) не вбачається за можливе, а відтак у їх стягненні слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 475 грн.

Проте до стягнення заявлено 165 000 грн. заборгованості, 4 631,55 грн. втрат від інфляції та 4 870,43 грн. 3% річних, що разом складає 174 501,98 грн.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102 грн.

Отже, за подання даної позовної заяви Товариству необхідно було сплатити судовий збір у сумі 2 617,53 грн.

Відтак сума недоплаченого судового збору (142,53 грн.) підлягає стягненню з позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Інвест» (08300 Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях 79; ідентифікаційний код 38660952) до приватного підприємства «ВІМФ» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького, 44, кв. 449; ідентифікаційний код 13736501) про стягнення 174 501,98 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «ВІМФ» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького, 44, кв. 449; ідентифікаційний код 13736501) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Інвест» (08300 Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях 79; ідентифікаційний код 38660952): 165 000 (сто шістдесят п`ять тисяч) грн. заборгованості; 754 (сімсот п`ятдесят чотири) грн. 57 коп. втрат від інфляції; 669 (шістсот шістдесят дев`ять) грн. 31 коп. 3% річних і 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 36 коп. судового збору.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Інвест» (08300 Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях 79; ідентифікаційний код 38660952) в дохід державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA3026001; код класифікації доходів бюджету - 22030101) 142 (сто сорок дві) грн. 53 коп. недоплаченого судового збору за подання позовної заяви.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.11.2020.

Суддя О.В. Марченко