РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2020Справа № 910/10598/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської

ради «Маріупольтепломережа»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватфінресурс»

про стягнення 1 376 612, 36 грн.,

за участі представників:

позивача - не з`явились,

відповідача - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватфінресурс» про стягнення 1 376 612, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № 151 від 01.10.2005.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10598/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11.08.2020.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладено на 15.09.2020.

До Господарського суду міста Києва 17.08.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 15.09.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 задоволено клопотання позивача та призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 15.09.2020.

До Господарського суду міста Києва 18.08.2020 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 клопотання про відкладення підготовчого засідання повернуто без розгляду на підставі частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 11.09.2020 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив.

За результатами підготовчого засідання 15.09.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 06.10.2020.

До Господарського суду міста Києва 23.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (після спливу строку встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі).

Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, а суд позбавлений права поновити такий строк з власної ініціативи без відповідної заяви відповідача, де мають бути вказані поважні причини його пропуску, суд залишив його без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

До Господарського суду міста Києва 25.09.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 06.10.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Представник позивача 29.09.2020 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке суд задовольнив.

Від представника відповідача 05.10.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, яке суд задовольнив.

За результатами підготовчого засідання 06.10.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 27.10.2020.

На електронну адресу Господарського суду міста Києва 23.10.2020 від представника позивача надійшли відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи без його участі.

Судове засідання, призначене на 27.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Кирилюк Т.Ю. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 судове засідання призначено на 24.11.2020.

До Господарського суду міста Києва 16.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 24.11.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Представник позивача 23.11.2020 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, яке суд задовольнив.

Сторони у судове засідання 24.11.2020 не з`явились, своїх уповноважених представників не направили, про місце, час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 01.10.2005 укладено договір № 151, за яким позивач зобов`язався подавати теплову енергію для об`єктів відповідача, а відповідач - оплатити її вартість.

Згідно дислокації до договору № 151 від 01.10.2005 об`єктом теплопостачання відповідача є приміщення загальною площею 1 735, 10 кв. м., яке знаходиться за адресою: місто Маріуполь, проспект Леніна (перейменовано у проспект Миру), будинок 127.

Пунктом 7.1 договору № 151 від 01.10.2005 встановлено, що договір укладено на 2 роки. Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде заявлено однією зі сторін про відмову від цього договору.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів заявлення сторонами про відмову від договору № 151 від 01.10.2005, судом встановлено, що договір № 151 від 01.10.2005 є чиним на момент розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 6.3 договору № 151 від 01.10.2005 відповідач зобов`язаний один раз на місяць направляти свого представника для складення акту звірки теплоспоживання. При неявці представника відповідача для звірки, до оплати виставляються рахунки згідно даних позивача.

Позивач стверджує, що у період жовтень 2016 - квітень 2020 відпустив відповідачу теплову енергію на суму 1 049 375, 61 грн. На підтвердження даного твердження позивач надав рахунки-фактури № 10-10595/01 від 31.10.2016, № 11-10595/01 від 30.11.2016, № 12-10595/01 від 31.12.2016, № 01-10595/01 від 31.01.2017, № 02-10595/01 від 28.02.2017, № 03-10595/01 від 31.03.2017, № 11-10595/01 від 30.11.2017, № 12-10595/01 від 31.12.2017, № 01-10595/01 від 31.01.2018, № 02-10595/01 від 28.02.2018, № 03-10595/01 від 31.03.2018, № 04-10595/01 від 30.04.2018, № 11-10595/01 від 30.11.2018, № 12-10595/01 від 31.12.2018, № 01-10595/01 від 31.01.2019, № 02-10595/01 від 28.02.2019, № 03-10595/01 від 31.03.2019, № 04-10595/01 від 30.04.2019, № 11-10595/01 від 30.11.2019, № 12-10595/01 від 31.12.2019, № 01-10595/01 від 31.01.2020, № 02-10595/01 від 29.02.2020, № 03-10595/01 від 31.03.2020, № 04-10595/01 від 30.04.2020 та акти на включення центрального опалення у приміщенні, яке знаходиться за адресою: місто Маріуполь, проспект Леніна (перейменовано у проспект Миру), будинок 127, від 16.10.2016, від 25.10.2017, від 25.10.2018, від 23.10.2019.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 договору № 151 від 01.10.2005 встановлено, що відповідач оплачує теплову енергію у строк до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що строк оплати за поставлену теплову енергію по договору № 151 від 01.10.2005 є таким, що настав.

Позивач стверджує, що взяті на себе зобов`язання за договором № 151 від 01.10.2005 виконав належним чином, однак відповідачем порушено договірні зобов`язання внаслідок чого, за період жовтень 2016 - квітень 2020 у відповідача виникла заборгованість за теплову енергію, яка на день подання позову становить 1 049 375, 61 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 1 049 375, 61 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 145 862, 14 грн. - пені, 60 504, 17 грн. - 3 % річних та 120 870, 44 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період жовтень 2016 - червень 2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору № 151 від 01.10.2005 встановлено, що у разі прострочення оплати у встановлений строк, відповідачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 145 862, 14 грн. нарахованої за період жовтень 2016 - червень 2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 60 504, 17 грн. - 3 % річних та 120 870, 44 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період жовтень 2016 - червень 2020.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватфінресурс» (03035, місто Київ, вулиця Сурікова, будинок 3, ідентифікаційний код 33522046) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (87534, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гризодубової, будинок 1, ідентифікаційний код 33760279) 1 049 375 (один мільйон сорок дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 61 коп. - основного боргу, 145 862 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 14 коп. - пені, 120 870 (сто двадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 44 коп. - інфляційних втрат, 60 504 (шістдесят тисяч п`ятсот чотири) грн. 17 коп. - 3 % річних та 20 649 (двадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 19 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено: 25.11.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк