РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2020Справа № 910/9665/17

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/9665/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб Лтд"

2) Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з

обмеженою відповідальністю "Денді Карбон"

про стягнення 1 151 511,83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Твердохлєбов Є.Г., Сидоренко Н.М.;

від відповідача-1: Утіралова А.М.;

від відповідача-2: Логвиненко Є.В.;

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 1151511,83 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що в результаті неправомірного володіння та користування відповідачем-1 та відповідачем-2 нежилими приміщенням, а саме: користування відповідачем-2 нежилими приміщеннями 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок 1, що складає 42/100 частин будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок 1 в період з 12.09.2012 до 30.11.2012 (79 днів); користування відповідачем-1 нежилими приміщеннями 109 кв.м, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, в період з 30.03.2012 до 30.11.2012 (245 днів), позивачу були завдані збитки.

З врахуванням викладеного, позивач на підставі статей 391 та 1214 Цивільного кодексу України звернувся до суду з вимогами до відповідача-1 та відповідача-2 про відшкодування доходу, який останні могли отримати, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" в розмірі 116 611, 83 грн як з безпідставно набутого майна за період з 30.03.2012 до 30.11.2012, та з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" в розмірі 1 034 900,00 грн як з безпідставно набутого майна за період з 12.09.2012 до 30.11.2012.

Згодом позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача-1 116 611, 83 грн збитків за період з 30.03.2012 по 07.11.2012 та з відповідача 2 - 1034 900,00 грн збитків за період з 12.09.2012 по 17.11.2012.

Крім того, позивач також подав заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача-1 116 611, 83 грн збитків за період з 30.03.2012 по 07.11.2012 та з відповідача-2 - 1 034 900, 00 грн збитків за період з 12.09.2012 по 17.11.2012.

Також, Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" про визнання його добросовісним набувачем.

В обґрунтування зустрічного позову Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" посилалось на те, що воно придбало спірні приміщення у ОСОБА_1 за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 як у особи, яка не мала права ними розпоряджатися, а тому враховуючи норми статті 388 Цивільного кодексу України, позивач за зустрічним позовом є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна (враховуючи, що він не знав та не міг знати, що придбає майно у особи, яка не мала права його відчужувати).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2019 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2019 у справі № 910/9665/17 в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" про стягнення 1 151 511, 83 грн скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2019 у справі № 910/9665/17 залишено без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 910/9665/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 прийнято справу № 910/9665/17 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" про стягнення 1 151 511, 83 грн до провадження. Справу № 910/9665/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.05.2020.

14.04.2020 до суду від відповідача-1 надійшов відзив.

23.04.2020 до суду від відповідача-2 надійшов відзив.

26.05.2020 до суду від позивача надійшли пояснення по справі та відповіді на відзиви.

28.05.2020 до суду від позивача надійшла заява про витребування доказів, а від відповідача-1 - клопотання про надання строку на подачу заперечень на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 28.05.2020 оголошено відкладення на 02.07.2020.

23.06.2020 до суду від відповідача-1 надійшли заперечення.

02.07.2020 до суду від відповідача-2 надійшли заперечення.

В судовому засіданні 02.07.2020 оголошено відкладення на 06.08.2020.

13.07.2020 до суду від відповідача-2 надійшли заперечення.

Присутній у підготовчому засіданні 06.08.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити заяву про витребування доказів, подану до суду 28.05.2020.

Представники відповідачів проти позову та заяви про витребування доказів заперечили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки докази, які просить витребувати представник позивача не стосуються предмету позову та жодним чином не впливають на аргументи сторін у даній справі.

Враховуючи відсутність будь-яких інших заяв і клопотань представників сторін та оскільки у підготовчому засіданні 06.08.2020 були вирішені питання, зазначені у ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.09.2020.

03.09.2020 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою представника. Від відповідача-2 надійшла заява про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 судове засідання відкладено на 01.10.2020.

01.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло у письмовому вигляді вступне слово.

Присутній у судовому засіданні 01.10.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідачів проти позову заперечили.

Представник третьої особи правом на участь в судовому засіданні не скористався.

На стадії дослідження доказів суд відклав розгляд справи на 29.10.2020.

23.10.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю представника з`явитись у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 відкладено судове засідання у справі на 05.11.2020.

04.11.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення по справі.

05.11.2020 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов текст судових дебатів.

Присутній у підготовчому засіданні 05.11.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів проти позову заперечили.

Представник третьої особи правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 05.11.2020, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

30.05.1994 між Фондом державного майна України та Товариством покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України був укладений договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, який знаходиться за адресою м. Київ, пров. Лабораторний, буд.1, на земельній ділянці 0,25 га (посвідчений державним нотаріусом сімнадцятої державної нотаріальної контори Гарбузовим В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2с825).

Відповідно до протоколу №4 від 07.07.1994 зборів товариства покупців Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, 07.07.1994 були прийняті рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД", обрання головою зборів товариства Нагорнюка Б.В. , а генеральним директором - Якимчука М.А .

Згідно з актом прийому-передачі майна цілісного майнового комплексу від 13.07.1994, складеного та підписаного між Фондом державного майна України та Товариством покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, цілісний майновий комплекс Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України за визначеною вище адресою було передано від Фонду державного майна України до Товариства покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України.

Відповідно до свідоцтва про власність від 13.07.1994, реєстраційний номер П-321, виданого Фондом державного майна України, Товариство покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України стало власником цілісного майнового комплексу Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, буд.1.

02.09.1994 між Інститутом бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України в особі ректора Нагорнюка Б.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" в особі генерального директора Якимчука Н.А. було складено акт прийому-передачі будівлі, згідно з яким Інститут бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" прийняло приміщення, які знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, буд.1, загальною площею 7240 кв.м.

Таким чином, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" виникло право власності на цілісний майновий комплекс Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, а саме: на приміщення загальною площею 7240 кв.м. по пров. Лабораторний, буд.1 у місті Києві.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2011 у справі №61/23, яке набрало законної сили.

У жовтні 1994 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД", Українсько-Італійським спільним підприємством "Денді" та Українсько-Італійським спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Венето" був підписаний установчий договір про створення та діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

Відповідно до п.13 установчого договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" внесло в якості внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" нежиле приміщення загальною площею 3000 кв.м., що складається з 3-ї й 4-ї секцій споруди в будинку №1 по пров. Лабораторний.

14.07.1995 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" підписано акт прийому-передачі, відповідно до якого нежитлове приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. по Лабораторному провулку, 1 було передане від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

27.08.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" укладено договір купівлі-продажу, за яким ТОВ "Денді-Карбон" зобов`язується передати у власність ТОВ "Констеб ЛТД" нежилі приміщення загальною площею 3000,00 кв. м., які розташовані у 3 та 4 секціях будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1, а ТОВ "Констеб ЛТД" зобов`язується прийняти приміщення і сплатити за них обговорену грошову суму відповідно до умов, визначених цим договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2007 у справі № 18/492-40/110-61/20 визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м., що знаходяться за адресою: провулок Лабораторний, 1 в місті Києві, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27 серпня 2005 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"; визнано дійсним договір купівлі продажу від 27 серпня 2005 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2009 рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2007 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2010 у справі № 18/492-40/110 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" задоволено повністю: визнано дійсним договір купівлі продажу від 27 серпня 2005 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"; визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м., що знаходяться за адресою: провулок Лабораторний, 1 в місті Києві, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27 серпня 2005 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2010 у справі №18/492-40/110 рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2010 у справі №18/492-40/110 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2010 у справі №18/492-40/110 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2010 у справі № 18/492-40/110 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2010 у справі № 18/492-40/110 скасовані. Справу № 18/492-40/110 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011, яка в свою чергу залишена без змін ухвалою Вищого господарського суду України від 11.07.2012, в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" відмовлено повністю; позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" задоволено повністю; переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 27.08.2005, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"; визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1.

28.08.2014 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20, відповідно до якої заявник просив за результатами перегляду скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20 про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі- продажу та визнання права власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2014 у справі № 18/492-40/110-61/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20 задоволено; рішення Господарського суду м. Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20 скасовано; у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" відмовлено повністю; у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2014 у справі № 18/492-40/110-61/20 скасовано.

Постановою Вищого господарського суду міста Києва від 09.06.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 у справі № 18/492-40/110-61/20 залишено без змін.

Цим же рішенням встановлено факт права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000,00 кв.м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2008 у справі № 31/543 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" 147 кв.м нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1 в секції 3 та 4, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на користь позивача 1 070 334, 79 грн збитків.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2008 у справі № 31/543 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2008 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 у справі № 31/543 залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2010 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 у справі № 31/543 залишено без змін, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 у справі № 31/543 за нововиявленими обставинами - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2010 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2010 скасовано, а справу №31/543 передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 у справі № 31/543 залишено без змін, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 у справі № 31/543 за нововиявленими обставинами - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.02.2012 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 скасовано, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2008 у справі № 31/543 залишено без змін.

20.02.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2008 у справі № 31/543, яке набрало законної сили 07.02.2012, було видано відповідні накази.

Зокрема, наказом Господарського суду міста Києва від 20.02.2012 у справі №31/543 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" 147 кв. м. нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, а саме: кімнати проти ліфта загальною площею 99 кв. м., приміщення біля сходів загальною площею 28 кв. м. та балкони по боках 3-ї та 4-ї секцій.

Цим же рішенням встановлено факт права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на 147 кв.м. нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, а саме: кімнати проти ліфта загальною площею 99 м2, приміщення біля сходів загальною площею 28 кв. м. та балкони по боках 3-ї та 4-ї секцій.

У позовній заяві позивач вказав на те, що фактично станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду вказаними приміщеннями (а саме площею 109 кв.м.) володіє, здає в оренду та отримує дохід Товариство з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД".

27.08.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" укладено договір купівлі-продажу, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" зобов`язується передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" нежилі приміщення загальною площею 3000 кв.м, які розташовані у 3 та 4 секціях будівлі, що знаходиться за адресою м.Київ, Лабораторний провулок, 1, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" зобов`язується прийняти приміщення і сплатити за них обговорену грошову суму відповідно до умов, визначених цим договором.

01.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" в особі директора Логоші С.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" в особі директора Уханя В.І. було підписано додаткову угоду, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання з 01.02.2011 договору купівлі-продажу від 27.08.2005.

25.02.2011 між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" був укладений кредитний договір №005-2011, відповідно до змісту п.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відзивної кредитної лінії з лімітом 700000 грн строком погашення 24.02.2012 та сплатою процентів з розрахунку 21% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах цього договору.

25.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (іпотекодержатель) укладений іпотечний договір №005-2011-1-1, який 25.02.2011 був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. та зареєстрований у реєстрі за реєстровим номером 3128.

За умовами іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання першим зобов`язань за кредитним договором №005-2011 від 25.02.2011 нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м, які розташовані за адресою: м.Київ, пров. Лабораторний, буд.1, та належать іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2009 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2010, право власності за якими зареєстровано Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна", про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав №29103589 від 23.02.2011, реєстраційний номер 32978377, номер запису 230-П в книзі 2п-205.

10.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" в особі генерального директора Логоші С.О. (іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" в особі заступника голови правління Ананьєвої Н.В. (іпотекодержатель) підписано Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 10.06.2011р. за реєстровим номером 8426.

За вказаним договором іпотекодавець прийняв на себе зобов`язання передати, а іпотекодержатель - прийняти у власність за вартістю і на умовах, визначених договором, належні іпотекодавцю на праві приватної власності нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1, обладнані необхідними комунікаціями, зокрема, електропостачання, водопостачання, каналізація, центральне опалювання.

Пунктом 1.1.3 договору від 10.06.2011 передбачено, що об`єкт нерухомості передається у власність іпотекодержателю в рахунок виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором №005-2011 від 25.02.2011.

Між відповідачем 2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу від 29.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. за реєстровим № 10606, відповідно до якого відповідач-2 продав спірні нежитлові приміщення.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу від 05.10.2011, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. за реєстровим № 11254, відповідно до якого ОСОБА_4 продав спірні нежитлові приміщення.

Між ОСОБА_1 та відповідачем 2 укладено кредитний договір від 05.10.2011 № 128-2011, відповідно до якого відповідач 2 надав ОСОБА_1 кредит в сумі 1 530 000, 00 грн зі строком повернення до 04.10.2026.

Між ОСОБА_1 та відповідачем 2 укладено іпотечний договір від 05.10.2011 № 128-2011-1-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. за реєстровим № 11256, відповідно до якого ОСОБА_1 передав відповідачу 2 спірні нежитлові приміщення в іпотеку.

Між ОСОБА_1 та відповідачем 2 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. за реєстровим № 12152 відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність відповідача-2 спірні приміщення вартістю 65 874 791, 00 грн в рахунок виконання вимог за кредитним договором.

Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» за відповідачем 2 зареєстроване право власності на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000,00 кв.м. у будівлі за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору від 07.11.2011 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. за реєстровим № 12152.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2012 у справі №5011-62/1814-2012 визнано недійсною додаткову угоду від 01.02.2011 про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 27.08.2005, яка укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"; визнано недійсним іпотечний договір №005-2011-1-1 від 25.02.2011, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 25.02.2011 за реєстровим номером 3128; визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 10.06.2011, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 10.06.2011 за реєстровим номером 8426.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2012, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2012, рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2012 у справі №5011-62/1814-2012 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2013 у справі №5011-74/12502-2012 витребувано нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 42/100 частин будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з незаконного володіння Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", а саме: вилучено нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою АДРЕСА_1 , що складає 42/100 частин будівлі за адресою АДРЕСА_1 , у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", та передано вказане нежиле приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"; визнано недійсним договір оренди нежилих приміщень, укладений 25 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2013 у справі №5011-74/12502-2012 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 23.05.2013, видано наказ, яким витребувано нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок 1, що складає 42/100 частин будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з незаконного володіння Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", а саме: вилучити нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 42/100 частин будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", та передати вказане нежиле приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД".

У позовній заяві позивач вказав на те, що не зважаючи на рішення суду у справі № 18/492-40/110-61/20, яким визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою АДРЕСА_1 , що складає 42/100 частин у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1 (набрало законної сили 08.11.2011), вказаними приміщеннями фактично користується Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" та вказане майно є безпідставно набутим.

Таким чином, в результаті неправомірного володіння та користування відповідачем-1 та відповідачем-2 нежилими приміщеннями, а саме: користування відповідачем-2 нежилими приміщеннями 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м у будівлі за адресою АДРЕСА_1 , що складає 42/100 частин будівлі за адресою АДРЕСА_1 в період з 12.09.2012 до 30.11.2012 (79 днів); користування відповідачем-1 нежилими приміщеннями 109 кв.м, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в секції 3 та 4, в період з 30.03.2012 до 30.11.2012 (245 днів), позивач на підставі статей 391 та 1214 Цивільного кодексу України звернувся до суду з вимогами до відповідача-1 та відповідача-2 про відшкодування доходу, який останні могли отримати, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" в розмірі 116 611, 83 грн як з безпідставно набутого майна за період з 30.03.2012 до 30.11.2012, та з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" в розмірі 1 034 900, 00 грн як з безпідставно набутого майна в розмірі за період з 12.09.2012 до 30.11.2012.

При цьому у позовній заяві позивач посилався як на підстави позову на норми статті 1214 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Позивач у позовній заяві наводить розрахунок суми відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, відповідно до якого вартість оренди 1 кв.м. за один місяць становить 131, 00 грн; вартість оренди 1 кв.м. за 1 день становить 4,37 грн, площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем - 109,00 кв.м., площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем 2 - 3000,00 кв.м.; вартість оренди за 1 день приміщення площею 3000,00 кв.м. - 13 100, 00 грн, вартість оренди за 1 день приміщення площею 109, 00 кв.м. - 475, 97 грн; що за період з 12.09.2012 по 30.11.2012 (для приміщення 3000,00 кв.м.) становить 1 034 900, 00 грн, за період з 30.03.2012 по 30.11.2012 (для приміщення 109,00 кв.м.) становить 116 611, 83 грн.

Відповідно, у прохальній частині позовної заяви позивач за первісним позовом просив суд: 1) стягнути з відповідача 1 відшкодування доходів, які воно (тобто, відповідач 1) могло одержати від 109 кв.м. нежитлових приміщень у будівлі з адресою: АДРЕСА_1 як з безпідставно набутого майна у розмірі 116 611,83 грн; 2) стягнути з відповідача 2 відшкодування доходів, які воно (тобто, відповідач 2) могло одержати від 3000 кв.м. частини нежитлових приміщень у будівлі з адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1 як з безпідставно набутого майна у розмірі 1 034 900, 00 грн.

06.08.2018 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача - 1 116 611, 83 грн збитків за період з 30.03.2012 по 07.11.2012 та з відповідача-2 - 1 034 900, 00 грн збитків за період з 12.09.2012 по 17.11.2012.

У підготовчому засіданні 10.09.2018 судом було прийнято вказану заяву позивача.

У заяві про зміну підстав позову позивач за первісним позовом, посилаючись на норми статей 22, 400, 1166 Цивільного кодексу України, вказав на те, що починаючи з 19.07.2012 Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" та з 07.02.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" неправомірними діями почали завдавати шкоди у вигляді збитків, зокрема у вигляді неотримання доходів, які б Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" могло отримати за звичайних обставин. Завдання шкоди полягало в незаконному утриманні нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень в 3 та 4 секціях будівлі 1 по провулку Лабораторному у місті Києві та перешкоджанні позивачу за первісним позовом в реєстрації прав, володінні, користуванні та розпорядженні.

Позивач за первісним позовом зазначив, що він здійснює господарську діяльність зі здачі в оренду приміщень в будинку №1 по провулку Лабораторному у місті Києві. Так, згідно з договором оренди №16/12 від 01.10.2012 ним було надано в оренду приміщення площею 17,7 кв.м. та орендна плата складає 4130, грн за 17,7 кв.м., що за 1 кв.м. становить 233,33 грн.

За таких обставин, позивач у позовній заяві зі зміненими підставами позову, яка була прийнята судом під час первісного розгляду справи, наводить розрахунок суми відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, відповідно до якого вартість оренди 1 кв.м. за один місяць становить 155,32 грн.; вартість оренди 1 кв.м. за 1 день становить 5,18 грн, площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем - 109, 00 кв.м., площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем 2 - 3 000, 00 кв.м.; вартість оренди за 1 день приміщення площею 3000,00 кв.м. - 15 531,91 грн, вартість оренди за 1 день приміщення площею 109,00 кв.м. - 564,33 грн; що за період з 12.09.2012 по 17.11.2012 (для приміщення 3000,00 кв.м.) становить 1 034 900, 00 грн, за період з 30.03.2012 по 07.11.2012 (для приміщення 109, 00 кв.м.) становить 125 513, 50 грн.

Відповідно, у заяві про зміну підстав позову позивач просив суд: 1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" відшкодування збитків Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" у вигляді доходів, які воно (тобто, позивач) могло реально одержати від 109 кв.м. нежитлових приміщень у будівлі за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1 як з безпідставно набутого майна у розмірі 116 611, 83 грн за період з 30.03.2012 по 07.11.2012; 2) стягнути з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" відшкодування збитків Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" у вигляді доходів, які воно (тобто, позивач) могло реально одержати від 3000 кв.м. нежитлових приміщень у будівлі за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1 як з безпідставно набутого майна у розмірі 1 034 900, 00 грн за період з 12.09.2012 по 17.11.2012.

Отже, як встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись з даним позовом до суду, позивач у позовній заяві обґрунтовував свої вимоги положеннями статті 1214 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Водночас, реалізуючи своє право змінити матеріально-правові підстави позову, 06.08.2018 позивачем подано заяву про зміну підстав позову.

У вказаній заяві про зміну підстав позову позивач за первісним позовом, посилаючись на норми статей 22, 400, 1166 Цивільного кодексу України, вказав на те, що починаючи з 19.07.2012 Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" та з 07.02.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" неправомірними діями почали завдавати шкоди у вигляді збитків, зокрема у вигляді неотримання доходів, які б Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" могло отримати за звичайних обставин. Завдання шкоди полягало в незаконному утриманні нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень в 3 та 4 секціях будівлі 1 по провулку Лабораторному у місті Києві та перешкоджанні позивачу за первісним позовом в реєстрації прав, володінні, користуванні та розпорядженні.

Отже, матеріально-правові підстави позову були визначені позивачем у позовній заяві та змінені у заяві про зміну підстав позову, яка була прийнята судом.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

При цьому, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо правової кваліфікації спірних правовідносин.

Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

З огляду на викладене, судом відхиляються заперечення відповідачів як на підставу для відмови в позові неправильне визначення позивачем норм матеріального права під час звернення з позовом до суду.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом наведеної норми відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 1214 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Крім того, суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (статті 1213 Цивільного кодексу України), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (стаття 1214 Цивільного кодексу України).

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 12.09.2012 по 17.11.2012 (спірний період) позивач був власником приміщення площею 3000,00 кв.м. та у період з 30.03.2012 по 07.11.2012 (спірний період) власником приміщення площею 109,00 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1.

Вказані обставини підтверджуються судовими рішеннями у справах № 18/492-40/110-61/20, № 31/543 та №5011-74/12502-2012, які набрали законної сили.

Зокрема, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20, яка в свою чергу залишена без змін ухвалою Вищого господарського суду України від 11.07.2012 у справі № 18/492-40/110-61/20, в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" відмовлено повністю; позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" задоволено повністю; переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 27.08.2005, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"; визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2008 у справі № 31/543, яке набрало законної сили 07.02.2012, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" 147 кв. м. нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, а саме: кімнати проти ліфта загальною площею 99 кв. м., приміщення біля сходів загальною площею 28 кв. м. та балкони по боках 3-ї та 4-ї секцій.

Цим же рішенням встановлено факт права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на 147 кв.м. нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, а саме: кімнати проти ліфта загальною площею 99 м2, приміщення біля сходів загальною площею 28 кв. м. та балкони по боках 3-ї та 4-ї секцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2013 у справі №5011-74/12502-2012 витребувано нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок 1, що складає 42/100 частин будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок 1, з незаконного володіння Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", а саме: вилучино нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок 1, що складає 42/100 частин будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок 1, у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", та передано вказане нежиле приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"; визнано недійсним Договір оренди нежилих приміщень, укладений 25 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД".

Згідно ч. 4. ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище судом встановлено, що у період з 12.09.2012 по 17.11.2012 відповідач 2 (Акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал") неправомірно користувався нежитловими приміщеннями площею 3000 кв.м. за адресою м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1. Факт користування відповідачем 2 вказаними приміщеннями у спірний період відповідачем 2 не заперечувався під час розгляду справи.

Також, господарським судом встановлено, що у період з 30.03.2012 по 07.11.2012 (спірний період) відповідач 1 неправомірно користувався нежитловими приміщеннями площею 109 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, 1, та власником яких у спірний період був позивач.

Відтак, враховуючи характер правовідносин, які склались між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати до них норми ст. 1214 Цивільного кодексу України.

В такому випадку встановленню підлягають обставини набуття (або можливого набуття) саме відповідачами доходу від майна, яке було набуте або збережене відповідачами без достатньої правової підстави, а також розмір доходів, які підлягають стягненню, вираховується виходячи з доведеності розміру звичайних доходів, які особа здобула за весь час володіння, як недобросовісний набувач, а від добросовісного набувача з того часу, коли він дізнався або повинен був дізнатися про неправомірність свого володіння.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, позивач за первісним позовом зазначив, що він здійснює господарську діяльність з здачі в оренду приміщень в будинку №1 по провулку Лабораторному у місті Києві.

Так, згідно з Договором оренди №16/12 від 01.10.2012 ним було надано в оренду приміщення площею 17,7 кв.м. та орендна плата складає 4130, грн за 17,7 кв.м., що за 1 кв.м. становить 233,33 грн.

Отже, позивач як у позовній заяві зі зміненими підставами позову, яка прийнята судом, так і в усіх інших поясненнях з посиланням на Договір оренди №16/12 від 01.10.2012 наводить розрахунок суми відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, відповідно до якого вартість оренди 1 кв.м. за один місяць становить 155,32 грн.; вартість оренди 1 кв.м. за 1 день становить 5,18 грн, площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем - 109,00 кв.м., площа приміщень, безпідставно набутих відповідачем 2 - 3000,00 кв.м.; вартість оренди за 1 день приміщення площею 3000,00 кв.м. - 15531,91 грн, вартість оренди за 1 день приміщення площею 109,00 кв.м. - 564,33 грн; що за період з 12.09.2012 по 17.11.2012 (для приміщення 3000,00 кв.м.) становить 1034900,00 грн., за період з 30.03.2012 по 07.11.2012 (для приміщення 109,00 кв.м.) становить 125513,50 грн.

Водночас, судом було досліджено зібрані у справі докази та встановлено відсутність у матеріалах справи № 910/9665/17 Договору оренди №16/12 від 01.10.2012.

Як вбачається з пояснень позивача за вих. № 103 від 04.11.2020, поданих суду через канцелярію суду 04.11.2020, вказаний договір оренди був наданий до матеріалів справи № 910/15865/14 в обґрунтування заявлених позовних вимог та врахований під час проведення у справі № 910/15865/14 судової оціночно-будівельної експертизи.

Судом встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" були задоволені частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" на користь позивача заборгованість в сумі 26 639 грн 16 коп., 532 грн 79 коп. витрат по сплаті судового збору, 34 грн 64 коп. витрат по оплаті судової експертизи, а також повністю задоволено позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" та стягнуто з Публічного акціонерного товариства"Комерційний банк "Земельний капітал" на користь позивача заборгованість в сумі 720 500,00 грн, 14 410,00 грн витрат по сплаті судового збору, 9 372 грн 60 коп. витрат по оплаті судової експертизи, було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 та справу направлено на новий розгляд.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 у справі №910/15865/14, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 та постановою Верховного Суду від 31.07.2019, в позові відмовлено повністю.

Таким чином, у суду відсутні підстави брати до уваги під час розгляду справи №910/9665/17 обставини та докази, яким надавалась оцінка судом під час ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 у справі №910/15865/14, оскільки вказаний судовий акт був скасований та відповідно не має жодних правових наслідків для жодного учасника даного судового процесу.

Як встановлено судом під час дослідження матеріалів справи, єдиним доказом, на якому ґрунтується розрахунок позивача суми відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, Договір оренди № 27/11 від 30.12.2011, укладений між ТОВ «Карбон ЛТД» та представництвом «Одісей Лоджістікс» (том справи ІІ, арк.194-198).

При цьому, вказаний договір оренди містить незрозумілі виправлення та стосується тільки оренди приміщення площею 282 кв.м.

За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, за результатом дослідження матеріалів справи судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, якими підтверджено розмір заявлених позивачем до стягнення сум.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанови Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі № 923/2075/15, від 09.12.2014 у справі № 5023/4983/12).

У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №921/377/14-г/7 зазначено, що на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Під час розгляду справи позивач, не зважаючи на заперечення відповідачів, які були викладені у численних поясненнях та відзивах по справі, залучених до матеріалів справи, відносно заявленої до стягнення суми, жодних доказів на підтвердження розміру можливості отриманого прибутку від використання саме спірного нерухомого майна суду не надав.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами розміру доходу від використання майна, а також не доведено, що за звичайних обставин позивач мав реальні підстави розраховувати на одержання саме доходу, розмір якого визначено в позові, від використання ним спірних нежитлових приміщень, які належали йому на праві власності у спірний період.

Так, матеріали справи не містять доказів, що спірне майно здавалась позивачем за первісним позовом в оренду до виникнення обставин, які унеможливили його використання для цілей оренди.

Будь-яких доказів, що беззастережно підтверджують реальну можливість отримання позивачем за первісним позовом грошових сум у вигляді орендної плати за здачу в оренду спірних приміщень позивачем за первісним позовом суду не надано, а також Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" не доведено, що він використовував чи мав намір використовувати спірне майно для цілей оренди та отримання від здійснення такої господарської діяльності прибутку (доходу).

Отже, суд дійшов висновку, що наявність тільки арифметичного розрахунку, наведеного у позовній заяві, не може підтверджувати розмір можливого доходу, отриманого від майна, яке було набуте відповідачами без достатньої правової підстави.

Таким чином, оскільки наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення, та заявлені позивачем до стягнення з відповідачів доходи є абстрактними, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб Лтд" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" про стягнення 1151511,83 грн.

Що стосується поданої відповідачем 2 заяви про застосування позовної давності, суд зазначає, що оскільки позовна давність може бути застосована лише у випадку, коли право або охоронюваний законом інтерес позивача є порушеними, за захистом якого той звернувся до суду, а суд при розгляді даної справи дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" у зв`язку з необґрунтованістю, підстави для застосування позовної давності відсутні.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог з покладенням понесених судових витрат на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.11.2020.

Суддя А.І. Привалов