ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2020 р. Cправа № 902/1722/14 (902/114/20)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Шушкова А.П.

арбітражного керуючого Голубенко О.В.

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Арбітражного керуючого (ліквідатора) Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. (АДРЕСА_5)

до: ОСОБА_1 (ідентиф. № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.Т. Юнайтед" (код ЄДР 39137134, Дарницький бульвар, буд. 8-В, кв. 40, м. Київ, 02192)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 ТОВ "Б.Т. Юнайтед" - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_1 - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. (вул. Духновича, 7-10, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000)

про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна

у межах справи № 902/1722/14

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик", м. Київ

до: Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд", м. Вінниця

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1722/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд".

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором є арбітражний керуючий Голубенко О.В.

10.02.2020 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 02-09/71 від 10.02.2020 арбітражного керуючого (ліквідатора) Публічного акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд» (в подальшому - ПАТ «Південьзахідшляхбуд») Голубенко О.В. до ОСОБА_1 (в подальшому - ОСОБА_1).В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.Т. Юнайтед» ( в подальшому - ТОВ «Б.Т. Юнайтед») про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна.

У прохальній частині позовної заяви позивач, з - поміж іншого, просить суд скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (на даний час - ТОВ «Б.Т. Юнайтед») на будівлі та споруди загальною площею 2224,1 квадратних метрів, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будівлі та споруди загальною площею 2224,1 квадратних метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ; витребувати від ОСОБА_1 у власність ПАТ "Південьзахідшляхбуд" будівлі та споруди загальною площею 2224,1 квадратних метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги арбітражний керуючий (ліквідатор) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. мотивує тим, що в ході проведення ліквідаційних дій їй стало відомо про те, що на підставі договору купівлі - продажу № 1745 від 24.07.2012 року ПАТ "Південьзахідшляхбуд" отримало у власність будівлі та споруди загальною площею 2224,1 квадратних метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

25.07.2012 року відомості про право власності були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкту нерухомості присвоєно реєстраційний номер 7275363.

Як зазначає арбітражний керуючий (ліквідатор) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. у позовній заяві, жодних договорів по відчуженню зазначеного майна підприємство не укладало.

У відповідності до довідки сільського голови с. Баранинці 1084 від 02.07.2014 року, поштова адреса АДРЕСА_3 змінена на АДРЕСА_2 , у зв`язку із зміною меж на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Баранинської с/р від 28.01.2001 року.

Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що будівлі та споруди, належні банкруту, 02.07.2014 року вибули у власність "Будівельна компанія Закарпаття" (на даний час - ТОВ "Б.Т. Юнайтед"), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2014 року, видавник - реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та цього ж дня, 02.07.2014 року, зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно за фізичною особою - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу будівель та споруд від 02.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяною Михайлівною.

За твердженням арбітражного керуючого (ліквідатора) Голубенко О.В., викладеного у позовній заяві, зміна меж населених пунктів (зміна поштової адреси) не може бути підставою для виникнення у ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття" (на даний час - ТОВ "Б.Т. Юнайтед") права власності та отримання свідоцтва. Тому, позивач у позовній заяві зазначає про те, що реєстрація права власності у ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття" відбулась без будь-якої правової підстави.

Враховуючи той факт, що реєстрація права власності у ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття" відбулась без будь-якої правової підстави, на думку позивача право власності від ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття" не перейшло.

Разом з тим, позивач, в обгрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує й на те, що у відповідності до актуальної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі дубліката договору купівлі-продажу будівель і споруд 1522 від 05.11.2015 р., видавник - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна.

Таким чином, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що нерухоме майно, належне банкруту - ПАТ "Південьзахідшляхбуд" перебуває в чужому незаконному володінні ОСОБА_1 та може бути повернуте законному власнику шляхом пред`явлення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності у відповідачів.

А тому, звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами для повернення нерухомого майна ПАТ "Південьзахідшляхбуд" та подальшого його включення до ліквідаційної маси банкрута.

Ухвалою суду від 14.02.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у межах справи 902/1722/14, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 03.03.2020 року.

Вказаною ухвалою, окрім іншого, відстрочено арбітражному керуючому (ліквідатору) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. сплату судового збору за звернення з позовом до суду до ухвалення судового рішення по даному спору та залучено до участі у справі Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 - ТОВ "Б.Т. Юнайтед" та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М., як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_1

03.03.2020 через канцелярію суду від третьої особи - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. надійшли письмові пояснення 12/01-16 від 27.02.2020 (вх. 02.1-34/1982/20 від 03.03.2020) щодо заявлених позовних вимог, яких зазначено, що 02 липня 2014 року до неї звернулися ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття», як Продавець, та ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 ,як Покупець, з проханням укласти договір купівлі-продажу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа яких 2224,1 кв. м., які розташовані на земельній ділянці площею 2,4373 га, цільове призначення - для іншої промисловості, з кадастровим номером :11:011:0003. Сторонами було надано пакет документів для вчинення вищезазначеної нотаріальної дії. Нотаріусом було встановлено та перевірено їх цивільну дієздатність, а також правоздатність, дієздатність ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття", повноваження представників і належність ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття" відчужуваного нерухомого майна згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 02 липня 2014 року, індексний номер 23719343. в тому числі за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також було перевірено відсутність податкової застави та заборони відчуження, арештів об`єктів нерухомого майна, про що свідчать сформовані відповідні витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посвідчуючи договір купівлі-продажу будівель та споруд, було встановлено особу представників за їх паспортами громадян України, відповідно до глави 3- 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, реквізити яких записано у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, перевірено їх повноваження. Перевірено, що вказане нерухоме майно належить ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття" на праві приватної власності в цілому, що підтверджували подані Продавцем документи. До посвідчення договору купівлі-продажу Сторонам, зокрема представникам, було роз`яснено правові наслідки укладення та підписання цього договору. Після посвідчення договору. було проведено реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо запису про право власності стосовно нерухомого майна, яке було предметом договору купівлі-продажу будівель та споруд. Крім того, зазначає, що в документах справи міститься Довідка 1084 видана Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 02 квітня року «Про зміну поштової адреси об`єкту нерухомого майна», в якій зазначено інформацію щодо зміни адреси з « АДРЕСА_3 » на адресу « АДРЕСА_2 », у зв`язку зі зміною меж міста на підставі Рішення 12 сесії 23 скликання Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 28 січня 2001 року.

Також, у зв`язку з втратою Договору купівлі-продажу будівель та споруд, посвідченого, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М. 02 липня 2014 року за реєстровим 774, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М., 05 листопада 2015 року з заявою про видачу дублікату вказаного договору замість втраченого, поданою 05 листопада 2014 року, справжність підпису заявника на якій засвідчено 05.11.2015 за реєстровим 1521.

05 листопада 2015 року, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М.. було видано дублікат Договору купівлі-продажу будівель та споруд, що має силу оригіналу за реєстровим 1522, ОСОБА_1 .

03.03.2020 через канцелярію суду від арбітражного (ліквідатора) Голубенко О.В. надійшли пояснення вих.№ 02-09/106 від 03.03.2020 такого змісту.

29 грудня 2014 року Господарським судом Вінницької області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім Сєвєродонецького «Об`єднання склопластик» порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Південьзахідшляхбуд». Ухвалою Господарського суду Вінницької області у справі 902/1722/19 від 03 грудня 2019 року задоволена заява арбітражного керуючого Василика Віталія Валентиновича про відсторонення від виконання повноважень ліквідатора ПАТ «Південьзахідшляхбуд» у справі № 902/1722/14, призначено ліквідатором ПАТ «Південьзахідшляхбуд» арбітражного керуючого Голубенко Олену Василівну.

В ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено наступне: 24.07.2012 року за договором купівлі-продажу 1745, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П., ПАТ «Південьзахідшляхбуд» придбало будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 800 000,00 грн. Згідно договору купівлі-продажу № 1745 від 24.07.2012 р. ВАТ «Ужгородське шляхово-будівельне управління № 58» продало, а ПАТ «Південьзахідшляхбуд» отримало у власність будівлі та споруди загальною площею 2224,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3. У відповідності до довідки сільського голови с. Баранинці № 1084 від 02.07.2014 р., поштова адреса АДРЕСА_3 змінена на АДРЕСА_2 у зв`язку з зміною меж на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Баранинської с/р від 28.01.2001 р.

У відповідності до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що будівлі та споруди, належні банкруту, 02.07.2014 р. вибули у власність ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - Товариство з обмеженою відповідальністю «Б.Т. ЮНАЙТЕД»), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2014 року, видавник - реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та цього ж дня, 02.07.2014 р., зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно за фізичною особою - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу будівель та споруд від 02 липня 2014 року. Майно відчужене за ціною 50 000 гривень. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяною Михайлівною.

Враховуючи викладене вище, ліквідатор переконана у тому, що реєстрація права власності у ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» відбулась без будь-якої правової підстави.

Враховуючи той факт, що реєстрація права власності у ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» відбулась без будь-якої правової підстави, право власності від ПАТ «Південьзахідшляхбуд» до ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» не перейшло.

У відповідності до актуальної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі дубліката договору купівлі-продажу будівель і споруд 1522 від 05.11.2015 р., видавник - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна. Таким чином, майно, належне банкруту - ПАТ «Південьзахідшляхбуд» перебуває в чужому незаконному володінні ОСОБА_1

03.03.2020 на електронну пошту, а 12.03.2020 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній не погоджуються з висновками та доводами позивача та вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, з огляду на наступне.

Твердження позивача проте, що ним нібито не вживалися жодні, дії, спрямовані на відчуження права власності на спірне нерухоме майно, як і про вибуття майна з його власності поза його волею, дійсним обставинам справи не відповідає.

Позивачем, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України (учасники справи, зобов`язані сприяти своєчасному) всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справу) не повідомлено, що 18 березня 2014 року Наглядовою радою ПАТ «Південьзахідшляхбуд» було прийнято рішення про участь у ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД») із формуванням свого вкладу до статутного капіталу цього товариства за рахунок спірного нерухомого майна та уповноваження генерального директора товариства підписати від імені ПАТ «Південьзахідшляхбуд» з відповідачем-2 акт приймання-передачі нерухомого майна та всі необхідні документи, що пов`язані з передачею майна до статутного ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД».

Як наслідок, 19 березня 2014 року позивач в особі свого генерального директора (на той час - Лисого Ігоря Петровича ) передало до статутного капіталу відповідача-2 спірне нерухоме майно.

Таким чином, внаслідок включення позивача до складу учасників ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» із внесенням майнового вкладу позивача до статутного капіталу відповідача-2 у вигляді спірного нерухомого майна, ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» цілком законно, у повній відповідності до зазначених вище норм матеріального права, набуло право власності на спірне нерухоме майно з реєстрацією такого права в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки відповідач-2 мав у наявності повний пакет необхідних документів, передбачених пунктом 52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою КМУ 868 від 17.10.2013 р., в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), в т.ч. довідку Баранинської сільської ради 1084 від 02.07.2014 р. про зміну поштової адресу спірного нерухомого майна, які є чинними та ніким не скасовані, то законні підстави для скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД») відсутні.

Як і відсутні законні підстави для скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 , який придбав це майно за чинним договором купівлі- продажу від 02 липня 2014 року від відповідача-2, котрий на момент укладення зазначеного правочину вже був законним, єдиним власником спірно майна відповідно до наявного у справі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2014 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності 23719705 від 02.07.2014 р.

Також позивачем помилково не було враховано, що відповідач-1 ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, а тому спірне нерухоме майно не може бути витребувано від нього.

Оскільки спірне, нерухоме майно вибуло з володіння позивача на підставі рішення Наглядової Ради ПАТ «Південьзахідшляхбуд», оформленого протоколом, від 18.03.2014 та додатком 1 до нього, та підставі акту приймання-передачі будівель та споруд від 19.03.2014, складеного за участі генерального директора ПАТ «Південьзахідшляхбуд», то майно вибуло, з володіння позивача саме з його волі.

Встановлення цього факту унеможливлює витребування, від ОСОБА_1 , який у спірних правовідносинах діяв добросовісно, спірного майна, на користь позивача.

Крім того, у відзиві вказано, що Позивачем пропущено строк позовної давності, який відповідач -1 просить застосувати з наступних підстав.

Предметом оскарження у межах даної справи є скасування державної реєстрації права.

ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД») та ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, яка була здійсненна 02 липня 2014 року, тоді як позов подано до суду 10 лютого 2020 року, тобто майже через 6 років після проведення оскаржуваної державної реєстрації.

Ухвалою суду від 03.03.2020 підготовче засідання у справі 902/1722/14 (902/114/20) відкладено на 27.03.2020.

11.03.2020 через канцелярію суду від Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшли пояснення 08-11/20/58 від 03.03.2020 в яких зазначено, що у відповідності до пп. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 834-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», органи державної реєстрації прав, утворених Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на території відповідних адміністративно - територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не пізніше 30.04.2016.

Повноваження у сфері державної реєстрації прав було, передано органам місцевого самоврядування та райдержадміністраціям.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 572/5 ліквідовано всі територіальні органи Міністерства юстиції України, зокрема Ужгородське міськрайонне управління юстиції, у тому числі і Реєстраційну службу Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Виходячи з наведеного та у відповідності до чинного законодавства, Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не є правонаступником Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Головне територіальне управління юстиції у Закарпатські області входить в організаційну систему державної реєстрації прав, однак не входить до вичерпного переліку суб`єктів державної реєстрації прав. Крім цього, Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не володіє повноваженнями щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Що стосується дій державного реєстратора, то слід зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до Постанови від 9 жовтня 2019 року 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерств юстиції» Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, у тому числі і Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області та утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань () Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області перебуває в стані припинення.

19.03.2020 через канцелярію суду від ТОВ «Б.Т. Юнайтед» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечує проти позову з наступних підстав.

Позивач з власної волі згідно з рішенням Наглядової ради від 18.03.2014 р. на підставі Акту приймання-передачі від 19.03.2014 р. вніс нерухоме майно як частку до статутного капіталу ТОВ «Будівельна компанія «Закарпаття» (ТОВ «Б.Т. Юнайтед») та став учасником останнього.

Внесення нерухомого майна до статутного капіталу для юридичної особи прирівнюється до правочину оплатного відчуження (міни).

27.03.2014 Відповідач 2 зареєстрував право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 .

Управління Держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області обліковувало земельну ділянку, площею 2.4373 з кадастровим номером :11:11:0003, на якій розташоване спірне нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 (з посиланням на Рішення 12 сесії від 28.01.2001 р., 23 скликання Баранинської сільської ради).

У зв`язку з необхідністю привести запис про право власності у відповідність до фактичного розташування нерухомого майна, Відповідач 2 отримав 02.07.2014 року нове Свідоцтво про право власності на нерухоме майно уже за фактичною адресою його розташування: АДРЕСА_2 .

Відтак, на думку відповідача Позивач помиляється в тому, що підставою для виникнення права власності на спірне нерухоме майно у Відповідача 2 та підставою для отримання ним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2014 р. став лише сам факт зміни адреси нерухомого майна.

На думку позивача, майно вибуло з власності власника (ПАТ «Південьзахідшляхбуд») поза його волею, це дає підстави витребувати таке майно, з чужого незаконного володіння, в тому числі у ОСОБА_1 (Відповідач 1).

Проте, Відповідач 2 відчужив Відповідачу 1 належне йому на праві власності нерухоме майно за відплатним договором купівлі-продажу.

Вказаний Договір купівлі-продажу було укладено 02.07.2014 року, посвідчений нотаріально, реєстровий номер 774.

Відчужуване майно за вказаним Договором купівлі-продажу належало Відповідачу 2 на праві приватної власності, що посвідчувалося Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 23719343, виданого Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 02.07.2014 р.

Відповідач 1, набуваючи право власності за нотаріально посвідченим оплатним договором вжив всі залежні він нього заходи та всі можливі заходи на рівні чинного законодавства, щоб пересвідчитися, що Відповідач 2 дійсно є належним власником нерухомого майна, право власності є зареєстрованим відповідно до вимог чинного законодавства

Позивач відчужив нерухоме майно, шляхом його внесення до статутного капіталу ТОВ «Будівельна компанія «Закарпаття» (ТОВ «Б.Т. Юнайтед»).

Внесення нерухомого майна до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю за своєю правою природою є також оплатним правочином.

З моменту першої державної реєстрації права власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 27.03.2014 р. на Відповідач 2 став власником нерухомого майна.

Таким чином, Відповідач 2 також є добросовісним набувачем та мав усі законні права на відчуження нерухомого манна Відповідачу 1.

Відповідач 2 внаслідок отримання нерухомого майна до свого статутного капіталу цілком законно, у повній відповідності до зазначених вище норм матеріального права, набув право власності на спірне нерухоме майно з реєстрацією такого права в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відтак, законні підстави для скасування державної реєстрації права власності на спірне майно за ТОВ «Будівельна компанія «Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. Юнайтед») відсутні. Так само відсутні і законні підстави для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 (Відповідач 1).

Крім того, у відзиві вказано, що Позивачем пропущено строк позовної давності, який відповідач -2 просить застосувати з наступних підстав.

Предметом оскарження у межах даної справи є скасування державної реєстрації права.

ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД») та ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, яка була здійсненна 02 липня 2014 року, тоді як позов подано до суду 10 лютого 2020 року, тобто майже через 6 років після проведення державної реєстрації та після того, як нерухоме майно вибуло з володіння позивача з його власної волі, внаслідок внесення нерухомого майна до статутного капіталу Відповідача-2.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. 02-09/148 від 20.03.2020 року про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Ухвалою суду від 27.03.2020 підготовче засідання призначено на 28.04.20 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. до ОСОБА_1 , до ТОВ "Б.Т. Юнайтед" про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна до 28.04.2020 року. Зупинено провадження з розгляду позовної заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. до ОСОБА_1 , до ТОВ "Б.Т. Юнайтед" про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна до набрання законної сили судовим рішенням в апеляційному провадженні, відкритому ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року за апеляційною скаргою ТОВ "Б.Т. Юнайтед" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 у справі 902/1722/14 про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

Ухвалою суду від 11.06.2020 провадження у справі 902/1722/14 (902/114/20) поновлено, підготовче засідання призначено на 02 липня 2020.

02.07.2020 року підготовче засідання у справі не відбулося, у зв"язку з перебуванням судді Лабунської Т.І. на лікарняному у період з 02.07.2020 року по 03.07.2020 року.

Ухвалою суду від 06.07.2020 підготовче засідання призначено на 16.07.20 року.

Ухвалою суду від 16.07.2020 підготовче судове засідання у справі 902/1722/14 (902/114/20) відкладено на 30.07.2020.

Ухвалою суду від 30.07.2020, окрім іншого, відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Голубенко О.В. про заміну неналежного відповідача 02-09/147 від 20.03.2020 року, відмовлено в задоволенні клопотань арбітражного керуючого Голубенко О.В. про витребування доказів № 02-09/142 від 18.03.2020 року та 02-09/244 від 02.07.2020 року, відмовлено в задоволенні заяви № 02-09/242 від 02.07.2020 року арбітражного керуючого Голубенко О.В. про заміну (уточнення) позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1722/14 (902/114/20) для судового розгляду по суті на 01 жовтня 2020.

Ухвалою суду від 01.10.2020 розгляд справи по суті відкладено на 21 жовтня 2020.

21.10.2020 судове засідання у справі не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Лабунської Т.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 27.10.2020 розгляд справи по суті призначено на 10.11.2020.

10.11.2020 від арбітражного керуючого (ліквідатора) Голубенко О.В. надійшло клопотання 02-09/351 від 09.11.2020 про розгляд справи без її участі.

10.11.2020 року в судовому засіданні арбітражний керуючий (ліквідатора) Голубенко О.В. підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд про їх задоволення.

Крім того, просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, а клопотання про розгляд справи без її участі - залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_5 проти позову заперечив.

Представники відповідача ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД» та третіх осіб в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями, про вручення поштового відправлення, наявними в матеріалах справи.

Суд розглянувши клопотання арбітражного керуючого про залишення без розгляду клопотання про розгляд справи без її участі дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов (заяву) без розгляду, якщо позивач (заявник) до початку розгляду справи (заяви) по суті подав заяву про залишення позову (заяви) без розгляду.

З огляду на наведені правові приписи, суд керуючись аналогією закону дійшов висновку про залишення клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Голубенко О.В. № 02-09/351 від 09.11.2020 про розгляд справи без участі ліквідатора без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, надавши належну їм правову оцінку дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУ з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Так, як зазначено вище, позовні вимоги мотивовано тим, що ПАТ "Південьзахід шляхбуд" на підставі договору купівлі-продажу 1745 від 24.07.2012 набуло у власність спірне нерухоме майно, придбачвши таке від ВАТ "Ужгородське шляхово-будівельне управління 58". При цьому, позивач вказує, що з моменту підписання вказаного вище договору, жодних договорів по відчуженню зазначеного майна не укладало.

У зв"язку з цим, позивач вважає, що оформлення 02.07.2014 права власності спочатку за ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття (нині - ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД), а потім за ОСОБА_1 відбулося без будь-якої правової підстави, а тому право власності від ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття (нині - ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД) не перейшло.

За цих обставин, на переконання позивача наявні підстави для скасування державної реєстрацію права власності першого та другого відповідачів на будівлі та споруди загальною площею 2224,1 кв.м., розташовані за адресою: вул. Об`їзна, 9, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область та витребування від другого відповідача у власність ПАТ "Південьзахід шляхбуд" відповідного нерухомого майна.

Стаття 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі 488/5027/14-ц, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі N 6-140цс14, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Відповідно до правових висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.02.2020 року по справі 922/719/16, під час розгляду віндикаційного позову позивач має підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2020 року по справі 910/8264/18, право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вказано позивачем у позові, ним не вживалися жодні, дії, спрямовані на відчуження права власності на спірне нерухоме майно та вибуття майна з його власності відбулося поза його волею. Вказане спростовується наступним.

18.03.2014 відбулось засідання Наглядової ради ПАТ «Південьзахідшляхбуд» оформлене Протоколом від 18.03.14.

Згідно вказаного Протоколу на засіданні Наглядової Ради були присутні: Голова Наглядової Ради Горплюк М. А., член Наглядової ради Мироненко О.А. Запрошений: генеральний директор ПАТ «Південьзахідшляхбуд» Лисий І.П.

Згідно вказаного протоколу прийнято рішення: - надати згоду ПАТ «Південьзахідшляхбуд» на участь в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Магнітогорська, буд.1, оф.503); - надати згоду ПАТ «Південьзахідшляхбуд» сформувати свій вклад до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Магнітогорська, буд.1, оф.503) нерухомим майном Товариства, що належить йому на праві приватної власності (перелік нерухомого майна, Додаток 1 до Протоколу); визначити, що вартість вкладу (нерухомого майна) Товариства до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття» у грошовому виразі становить 310 179,00 грн. (триста десять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 00 коп.); - уповноважити Генерального директора Товариства Лисого І.П. бути присутнім, від імені Товариства, на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття», а також уповноважити його голосувати з усіх питань порядку денного Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття»; - уповноважити Генерального директора Товариства Лисого І.П. підписати від імені Товариства з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття» Акт приймання-передачі нерухомого майна та всі необхідні документи, що пов`язані з передачею нерухомого майна Товариства до статутного капіталу Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Закарпаття» та передати вказане майно.

На виконання рішення Наглядової Ради ПАТ «Південьзахідшляхбуд» передало до Статутного капіталу ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття», а ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття прийняло у якості внеску до статутного капіталу у власність нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 2,224,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, що стверджується актом приймання-передачі нежитлових будівель та споруд від 19.03.2014.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно обтяжень» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п. 52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою КМУ 868 від 17.10.2013 р., (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв`язку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

У разі коли така передача здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає, рішення органу або особи, уповноважених установчими документами такої юридичної особи або законом.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна попереднього власника такого об`єкта, заявникові не повертаються.

Таким чином, внаслідок включення ПАТ «Південьзахідшляхбуд» до складу учасників ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» із внесенням майнового вкладу позивача до статутного капіталу відповідача-2 у вигляді спірного нерухомого майна, ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» цілком законно, у повній відповідності до зазначених вище норм матеріального права, набуло право власності на спірне нерухоме майно з реєстрацією такого права в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки спірне нерухоме майно вибуло володіння позивача на підставі рішення Наглядової Ради ПАТ "Південьзахідшляхбуд", оформленого протоколом від 18.03.2014 та додатком №1 до нього, та на підставі акту приймання-передачі будівель та споруд від19.03.2014, складеного за участі генерального директора ПАТ "Південьзахідшляхбуд", тому майно вибуло з володіння позивача саме з його волі.

Відтак, підстави для скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині - ТОВ «Б.Т. ЮНАЙТЕД») відсутні.

Що стосується вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на будівлі та споруди загальною площею 2224,1 квадратних метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, суд звертає увагу на наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 02.07.2014 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, будівель і споруд, серія та номер 1522, виданий 05.11.2015, видавник: Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М.

За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Водночас відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Можливість витребування майна з чужого незаконного володіння законодавець ставить у залежність насамперед від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Згідно зі статтею 388 ЦК України недобросовісним є такий набувач, який знав або повинен був знати, що відчужувач, у якого він отримав майно, не має права його відчужувати.

За змістом частини першої статті 388 ЦК України добросовісним має вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має право його відчужувати, а недобросовісним володільцем є та особа , яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.

На думку позивача, майно вибуло з власності власника (ПАТ «Південьзахідшляхбуд») поза його волею, це дає підстави витребувати таке майно, з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це її права, добросовісний набувач набуває право класності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття (нині - ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД) відчужило ОСОБА_1 належне йому на праві власності нерухоме майно за відплатним договором купівлі-продажу.

Таким чином, ТОВ "Будівельна компанія Закарпаття (нині - ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД) є добросовісним набувачем та мав усі законні права на відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 .

Водночас, доказів на підтвердження недійсності вищевказаного договору, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД) та ОСОБА_1 позивачем суду не надано, а тому відповідний правочин підтверджує правомірність відчуженння ТОВ «Будівельна компанія Закарпаття» (нині ТОВ Б.Т. ЮНАЙТЕД) та купівлі ОСОБА_1 оспорюваного нерухомого майна.

Разом з тим, станом на час розгляду справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 135 від 17 лютого 2020 р., видавник - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст.48 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача (співвідповідача) у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача, проте у задовленні вканого клопотання судом було відмовлено з наступних підстав.

Щоб замінити неналежного відповідача суд має з`ясувати чи містить поданий позов вимоги до кожного із первинно визначених, згідно позовної заяви, відповідачів та чи такі відповідачі повинні відповідати за цими позовними вимогами. Із матеріалів справи вбачається, що дві із трьох заявлених ліквідатором позовних вимог стосуються безпосередньо ОСОБА_1 , тому особою, яка повинна відповідати за цими двома позовними вимогами є саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_4 .

Крім того, позивачем також було подано заяву про зміну (уточнення) позовних вимог.

Проте, в задоволенні вказаної заяви судом було відмовлено, оскільки в ній йдеться про одночасну зміну предмету та підстав позову, а відповідно до норм ГПК України, одночасна зміна і предмету, і підстав позову не допускається.

З наведеного вбачається, що на момент прийняття рішення судом, власником спірного майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 є вже не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , тому вимога про витребування майна від ОСОБА_1 задоволеню не підлягає.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. до ОСОБА_1 , ТОВ "Б.Т. Юнайтед" про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна в межах справи № 902/1722/14 в повному обсязі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову ліквідатора боржника у даній справі відмовлено, судом не вирішується питання про застосування позовної давності до заявлених Позивачем позовних вимог на підставі заявлених представниками Відповідача 1 та Відповідача 2 відповідних заяв.

Також, згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з"ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необгрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв"язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв"язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Крім того, ухвалою суду від 25.03.2020 задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. № 02-09/148 від 20.03.2020 року про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову арбітражного керуючого (ліквідатора) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. у справі № 902/1722/14 (902/114/20) шляхом накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Згідно ч. 9 ст. 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на вказане та беручи до уваги, що судом відмовлено повністю у задоволенні вищевказаного позову, суд дійшов висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 25.03.2020 року у справі 902/1722/14 (902/114/20).

Також, суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 14.02.2020 у справі № 902/1722/14 (902/114/20) відстрочено арбітражному керуючому (ліквідатору) ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Голубенко О.В. сплату судового збору за звернення з позовом до суду до ухвалення судового рішення по даному спору;

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вказувалося вище, Позивачем у позові 02-09/71 від 10.02.2020 заявлені дві немайнові вимоги про скасування державної реєстрації права власності та майнову вимогу про витребування нерухомого майна.

Поряд з цим, у позовній заяві зазначено суму ціни позову у розмірі 800 000,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до умов наданого суду договору купівлі-продажу будівель і споруд від 24.07.2012 вказано вартість незалежної оцінки та продажу будівель та споруд загальною площею 2224,1 квадратних метрів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 у сумі 800 000,00 грн.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про визначення суми судового збору, яка підлягала сплаті за позовною вимогою про витребування нерухомого майна із суми 800 000,00 грн, тобто вартості оспорюваного нерухомого майна, вказаного у договорі купівлі-продажу будівель і споруд від 24.07.2012 та позовній заяві.

Отже, згідно вищевказаних приписів законодавства, при поданні до суду ліквідатором боржника позову, Позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 4 204,00 - за дві немайнові вимоги про скасування державної реєстрації права власності та 12 000,00 грн (800 000,00 грн * 1,5 %) - за майнову вимогу про витребування майна.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Судом встановлено, що Позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у відповідних розмірах за подання до суду заяви після відстрочення ухвалою суду сплати судового у цій справі.

Приписами п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року 7 (чинної на даний час) визначено, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про покладення судових витрат зі сплати судового збору в загальній сумі 16 204,00 грн на Позивача - ПАТ «Південьзахідшляхбуд» згідно вимог ст. 129 ГПК України та стягнення відповідних витрат із ПАТ «Південьзахідшляхбуд» в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 145, 210, 232, 233, 236-238, 240-242, 256, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Залишити без розгляду клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Голубенко О.В. №02-09/351 від 09.11.2020 про розгляд справи без участі ліквідатора.

2. Відмовити у задоволенні позову арбітражного керуючого (ліквідатора) Публічного акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд» Голубенко О.В. до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.Т. Юнайтед», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 ТОВ "Б.Т. Юнайтед" - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_1 - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна.

3. Скасувати заходити забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.03.2020 року у справі № 902/1722/14 (902/114/20) шляхом накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" (вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27, м. Вінниця, 21036, код 03449841) в дохід Державного бюджету України 16 204,00 грн - судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

5. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

6. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 25 листопада 2020 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - арбітражний керуючий Голубенко О.В. (АДРЕСА_5)

3 - ПАТ "Південьзахідшляхбуд" (вул. 40-річчя, буд. 27, м. Вінниця, 21036)

4 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

5 - ТОВ "Б.Т. Юнайтед" (Дарницький бульвар, буд. 8-В, кв. 40, м. Київ, 02192)

6 - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000)

7 - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. (вул. Духновича, 7-10, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000)