ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2850/20

Суддя Господарського суду Одеської області Гут С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 01.10.2020 р. за №4-59/20

заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони вчиняти певні дії,-

За участю представників:

Від заявника ОСОБА_1 : - Гришко С.О., ордер № 4359979, дата видачі : 30.09.20;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" Демченко Г.Г., ордер № 1015520 , дата видачі : 15.10.20;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" від 01.10.2020р. за вх.№4-59/20, в якій просить суд:

-Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг", та зміни до відомостей про керівника юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вносити до Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З тексту заяви ОСОБА_1 у господарського суду виникають питання стосовно наданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви та необхідність виклику представника заявника для надання пояснень стосовно наданої заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2020р. судом було викликано ОСОБА_1 , що надав заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх.№4-59/20 від 01.10.2020р.) до Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29 у судове засідання призначене на "05" жовтня 2020 р. о 11:20 год., в залі судових засідань № 13 (5 поверх), тел. 0(482)307-970, для надання пояснень та додаткових доказів стосовно наданої 01.10.2020р. заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ним було вжито усіх необхідних заходів для вирішення справи, шляхом витребування доказів, а саме матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Дьюти Фрі Трейдінг».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. судом було за власної ініціативи було витребувано з Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховська, 6) реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" (67400, Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул.. Європейська, буд. 115, код ЄДРПО 39404607).

19.10.2020 року від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшло повідомлення про неможливіть надання реєстраційної справи щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг", , та повідомлено, що реєстраційна справа знаходиться на зберіганні у Роздільнянській районній державній адміністрації.

19.10.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг", надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020р. судом було за власної ініціативи було витребувано з Роздільнянській районній державній адміністрації (67400, Одеська область, Роздільнянський район м. Роздільна, вул. Незалежності, 9) реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" (67400, Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул. Європейська, буд. 115, код ЄДРПО 39404607).

Однак, станом на 05.11.2020 року від Роздільнянської районної державної адміністрації до суду реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" не надходило.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2020р. призначив розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні на 19.11.2020 року о 09:45 год. через те, що недостатньо наданих пояснень та доказів для розгляду заяви про забезпечення позову.

16.11.2020р. на адресу Господарського суду Одеської області від Роздільнянської районної державної адміністрації надійшло повідомлення за вх.№30544/20, відповідно до якого було повідомлено суд про те, що на даний час посада державного реєстратора юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Роздільнянської районної державної адміністрації є вакантною, а начальник відділу надання адміністративних послуг, який є відповідальною особою за зберігання архіву знаходиться у щорічній відпустці, що унеможливлює надання належним чином завірених копій реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Дьюти Фрі Трейдінг" на виконання узвали Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 року.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий або майбутній позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до положень статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

В той же час, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо (п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України).

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Між тим, на думку суду, наведені заявником обставини не є достатньою підставою вважати ймовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивачів, за захистом яких ОСОБА_1 звернувся до суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви від 01.10.2020р. вх.№ГСОО4-59/20.

Ухвала набрала чинності 19.11.20 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.11.2020 року.

Суддя С.Ф. Гут