УХВАЛА

16 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/3137/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Ломака В.С.)

від 04.02.2020

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Ломака В.С.)

від 26.05.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Майданевич А.Г.; судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.)

від 14.09.2020

у справі № 910/3137/18

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик"

про стягнення 2 768 441, 64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Під час нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/3137/18 у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/3137/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 276 844, 16 грн, в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/3137/18 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі та у касаційній скарзі не зазначено жодної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 10.11.2020 до суду, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26.10.2020, надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з доданим до неї платіжним доручення про сплату судового збору за її подання у розмірі 83 053, 25 грн. В зазначеній заяві відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України як підставу для касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18 зазначає п. 3 ч. 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права - п.3.2 Тарифної політики залізниць держав-учасниць СНД на перевезення вантажів у міжнародному сполученні на 2017 рік до перевезень, здійснених у межах України згідно із накладними, оформленими у внутрішньому сполученні. Посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанції, дійшли безпідставного висновку, що між сторонами укладено договір перевезення, в той час, як між сторонами укладено договір транспортного експедирування. Суди попередніх інстанції недослідили надані позивачем докази - коригування №004/1 від 30.04.2017, коригування №004/2 від 30.04.2017 та дійшли необґрунтованого висновку, що ці докази не підтверджують правомірність донарахування плати відповідачу за послугами, наданими в спірний період з січня по травень 2017 року на суму 2 513 698, 41 грн. Також суди дійшли невірного висновку, що внутрішнє зобов`язання № ПР/М-11717/НЮп/017-2011/38 є внутрішнім документом позивача, укладеним між його внутрішніми підрозділами, у зв`язку з чим, не може встановлювати підстави для донарахування грошових зобов`язань для відповідача.

Також як на підставу для касаційного оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у даній справі посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПУ України, оскільки вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування норми права про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, викладені у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18. Суди попередніх інстанцій за наявності заперечень позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу дійшли помилкового висновку, що розумним розміром витрат на послуги адвоката у даному випадку є сума 276 844, 16 грн, адже зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді. Вважає, що судами допущено порушення ст.73,74,76,77 ГПК України щодо належності та допустимості доказів, наданих відповідачем.

Відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановлює ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що повний текст постанови отримано 25.09.2020, про що свідчить поштовий конверт, в якому надійшла оскаржувана постанова, тому з посиланням на статтю 288 Господарського процесуального кодексу України, просить визнати причину пропуску строку для подання касаційної скарги поважною.

Частиною 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За приписами частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуюче те, що касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення судового рішення, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

З огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, та задоволено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, вона вважається поданою у день її подання та є такою, що відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, відповідно до статті 294 Господарського процесуального кодексу України необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 290, 294 Господарського процесуального кодексу України Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Поновити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18.

3. Призначити до розгляду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3137/18 на 17 грудня 2020 року о 12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу, який не перевищує 15 днів з дня вручення цієї ухвали. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.

5. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй