ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Дніпро Справа № 908/2671/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач),

судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

секретар Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.07.2020р.

(повний текст складено 10.08.2020р.)

за результатом розгляду

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек"

на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 908/2671/15 (суддя - Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек", м. Донецьк

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Селидове Донецької області

про звернення стягнення на майно

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.2020р. задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек" на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Визнано неправомірною бездіяльність керівника та державного виконавця Яковенка Владислава Андрійовича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невиконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі його керівника та державного виконавця Яковенка Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824. Зазначено про винесення окремої ухвали відносно протиправної бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича та його керівника щодо не зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

Зазначена ухвала мотивована тим, що судом встановлена протиправна бездіяльність виконавця, яка полягяє у тому, що ним всупереч закону допущено існування двох одночасно діючих виконавчих проваджень щодо одного і того ж виконавчого документу, не зняття арешту майна боржника, накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824. Наведені обставини є порушенням засад і принципів діяльності ДВС, законних прав та інтересів боржника у вигляді обмеження на мирне володіння, користування і розпорядження майном та посягають на принцип юридичної визначеності - обов`язковості виконання судових рішень, передбачений Конституцією України.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.07.2020р., у задоволенні скарги ТОВ "Істек" відмовити в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи;

- ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів сторони виконавчого провадження - є неприпустимим. Саме по собі порушення норм законодавства ще не є достатньою підставою для задоволення скарги в порядку судового контролю. Необхідно також довести та встановити порушення прав саме скаржника як сторони виконавчого провадження. Якщо державний виконавець порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника - то така скарга задоволенню не підлягає;

- фактично ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15 державного виконавця зобов`язано зняти арешт з нерухомого майна боржника, що у свою чергу і було вчинено державним виконавцем та підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за індексним номером 212996296 та 212999412. Натомість, суд прийшов до хибного та такого, що не відповідає дійсності, висновку про невиконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

ТОВ "Істек" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у повному обсязі. Посилається на те, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах та приписах закону. Доводи апеляційної скарги про те, що само по собі порушення ВДВС приписів закону (не зняття арешту з майна) не давало суду право для задоволення скарги ТОВ "Істек" на бездіяльність органу виконавчої служби, спростовуються матеріалами справи. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09..01.2020р. у даній справі преюдиційно встановлено порушення прав ТОВ "Істек" на мирне володіння своїм майном внаслідок протиправного не скасування арешту органом ДВС. Оскільки вказана ухвала суду на час постановлення оскаржуваної ухвали не була виконана, то існує порушення права ТОВ "Істек" на мирне володіння майном та триває невиконання судового рішення. Таким чином, порушене право ТОВ "Істек" на мирне володіння своїм майном охоплюється як протиправною бездіяльністю органу ДВС щодо не зняття арешту, так і триваючим невиконанням ухвали суду від 09.01.2020р. у даній справі. Орган центральної влади, який повинен бути зразком законослухняності та прикладом іншим зневажає свій профільний обов`язок та не виконував ухвалу суду від 09.01.2020р. майже протягом року.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020р. для розгляду даної справи визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020р. (головуючий суддя Вечірко І.О.) залишено апеляційну скаргу без руху, запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102,00 грн. та докази надсилання учасникам провадження у справі копії скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Скаржником було усунено недоліки апеляційної скарги.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з відпусткою судді Вечірка І.О. для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Мороз В.Ф., судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020р. вказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження у справі.

Після виходу на роботу з відпустки судді-доповідача Вечірка І.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.10.2020р. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2020р. вказаною колегією суддів призначено судове засідання на 11.11.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суд від 09.11.2020р. задоволено клопотання уповноваженої особи Міністерства юстиції України Варфоломєєвої О.С., головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про проведення судового зсідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів заявника.

Таким чином, судове засідання 11.11.2020р. за участю представника скаржника відбулось в режимі відеоконференції в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В судовому засіданні 11.11.2020р. представник скаржника надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі.

В засіданні суду 11.11.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек", про звернення стягнення на майно.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі. В рахунок погашення заборгованості ТОВ "Енергоімпекс" перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в розмірі 4 842 996,88 дол. США та 2 091 231,93 грн., з яких заборгованість по кредиту 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 1 817 413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди 25 376,91 грн., звернуто стягнення на майно, що належить на праві власності ТОВ "Істек".

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 16.05.2015р. Позовні вимоги задоволено частково. Відмовлено в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Енергоімпекс" за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 1 809 592,06 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом. В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. залишено без змін.

23.03.2016р. на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. видано відповідні накази.

У зв`язку із виконанням зазначених наказів відкрито виконавче провадження № 50945824, в якому постановою державного виконавця від 12.11.2018р. накладено арешт на майно ТОВ "Істек".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. задоволено скаргу ТОВ "Істек" на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні рішення у справі № 908/2671/15. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо не зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824. Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

05.05.2020р. до Господарського суду Запорізької області від ТОВ "Істек" надійшла скарга щодо протиправної бездіяльності виконавця по невиконанню ухвали суду від 09.01.2020р. (в порядку судового контролю за виконанням судових рішень).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.05.2020р. прийнято до розгляду скаргу ТОВ "Істек" на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Призначено судове засідання на 14.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.05.2020р. відкладено судове засідання з розгляду скарги до 01.06.2020р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020р. відкладено судове засідання з розгляду скарги до 23.07.2020р.

За результатом розгляду скарги ТОВ "Істек" на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Об`єктом розгляду в даній справі є дії органу виконання (посадової особи) щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою ля відповідальності, встановленої законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 343 ГПК України).

Право на звернення зі скаргою, порядок її розгляду та постановлення відповідної ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ГПК України та його примусовим виконанням.

За приписами ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Істек" звернулось до Господарського суду Запорізької області із скаргою на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд: витребувати у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України документи та пояснення щодо невиконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15; визнати неправомірною бездіяльність керівника та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича по невиконанню ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15 та усунути порушення (поновити порушене право заявника) ТОВ "Істек" шляхом виконання даної ухвали; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15 задоволено скаргу ТОВ "Істек" на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України при примусовому виконанні рішення у справі № 908/2671/15. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо не зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824. Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

Зазначеною ухвалою встановлено, що протиправна бездіяльність виконавця полягає у тому, що ним в супереч закону допущено існування двох одночасно діючих виконавчих проваджень стосовно одного і того ж виконавчого документу, не зняття арешту майна боржника, накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824, що зумовлює порушення законних прав та інтересів боржника у вигляді обмеження на мирне володіння, користування та розпорядження майном.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15 набрала законної сили.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу, так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках (не охоплених ч. ч. 1-4 даної статті) арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Копія ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у даній справі була направлена на адресу ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України поштовим відправленням № 070, яке вручено за довіреністю 06.02.2020р., що підтверджується інформацією на офіційному веб-сайті АТ "Укрпошта".

Станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали 23.07.2020р. ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15, яка набрала чинності, не була виконаною, документів щодо її виконання органом ДВС не надано.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що органом ДВС долучено до матеріалів справи копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за індексним номером 212996296 та 212999412. Проте, суду не надано постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

ТОВ "Істек" до відзиву на апеляційну скаргу додано копію постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича від 09.09.2020р. про зняття арешту з майна ТОВ "Істек". Вказана постанова ухвалена на виконання вимог ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15. Таким чином, органом ДВС виконано вимоги ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у даній справі лише 09.09.2020р., тобто через 8 місяців після її винесення та більше ніж через місяць після постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали.

Разом із тим, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Основною метою зазначеної статті є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982р., "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003р., "Федоренко проти України" від 1 червня 2006р.).

Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Матеріали справи свідчать, що на час постановлення оскаржуваної ухвали існувала протиправна бездіяльність органу ДВС, яка порушила засади і принципи діяльності органу ДВС, а також права та інтереси ТОВ "Істек" щодо мирного володіння майном та посягає на принцип юридичної визначеності - обов`язковості виконання судових рішень, передбачений Конституцією України.

За наведених обставин, місцевий господарський суд правомірно задовольнив скаргу ТОВ "Істек", визнав протиправною бездіяльність керівника та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо невиконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020р. у справі № 908/2671/15 та зобов`язав Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ "Істек", , накладеного постановою від 12.11.2018р. у виконавчому провадженні № 50945824.

Заперечення скаржника про те, що саме по собі порушення норм законодавства ще не є достатньою підставою для задоволення скарги в порядку судового контролю, з огляду на не доведення судом порушення прав саме скаржника як сторони виконавчого провадження спростовуються матеріалами справи. Так, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що ухвалою господарського суду від 09.01.2020р. у даній справі преюдеційно встановлено порушення органом ДВС прав та інтересів ТОВ "Істек" і визначено заходи їх поновлення та захисту. Слід також звернути увагу, що державна реєстрація припинення обтяження майна боржника проведена 18.06.2020р., тобто більше ніж через 5 місяців після постановлення ухвали суду від 09.01.2020р. Таким чином, щодо майна ТОВ "Істек" протягом вказаного часу існували незаконні обмеження, що також порушувало його майнові права.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами ТОВ "Істек", викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

Виходячи з вказаних положень та мотивів, які описані вище у даній постанові, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.07.2020р. у справі № 908/2671/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2020р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков