ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2018/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінанс Груп», м. Київ

до Державного підприємства «Макарівське лісове господарство», смт. Макарів, Київська область

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача К.Є.Григор`єва

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінанс Груп» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 13.07.2020 року (вх. №2030/20 від 15.07.2020 року) до Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про проведення рекламної компанії №01/04/16-Р/119 від 01.04.2016 року (далі Договір) у розмірі 374897,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про проведення рекламної компанії №01/04/16-Р/119 від 01.04.2016 року щодо оплати вартості наданих послуг.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2018/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.2020 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01-21/289 від 03.08.2020 (вх. №17206/20 від 14.08.2020), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

З оглянутого відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідачем не надано доказів надіслання позивачу копії відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судовому засіданні 15.09.2020 року повідомив, що ним не отримано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2018/20 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 13.10.2020 року.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 30.09.2020 (вх.№21301/20 від 05.10.2020).

До суду від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 08.10.2020 (вх.№22061/20 від 12.10.2020) про надання доказів про надіслання позивачу копії відзиву на позовну заяву та про розгляд справи без участі представника відповідача.

До суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 12.10.2020 (вх.№22222/20 від 13.10.2020) про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі №911/2018/20 та призначено розгляд справи по суті на 10.11.2020 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.10.2020 року (вх. №22061/20 від 12.10.2020 року) про проведення судового засідання 10.11.2020 року без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 10.11.2020 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 10.11.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю ФК Фінанс Груп (за договором виконавець) та Дочірнім підприємством Макарівське лісове господарство (за договором - клієнт) 01.04.2016 року укладено Договір про проведення рекламної кампанії №01/04/16-Р (далі Договір), згідно умов п. 2.1. якого, виконавець зобов`язується надати клієнту послуги з розміщення рекламних сюжетів останнього, на сторонах рекламних конструкцій, і забезпечити якісне обслуговування рекламних кампаній клієнта у встановлений термін і в обсягах, зазначених у даному Договорі і Додатках до нього (Акти бронювання), а клієнт зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

Акт бронювання невід`ємна частина даного Договору, що затверджується та підписується сторонами окремо на кожну рекламну кампанію і містить у собі: сюжет реклами, строк її експонування, місцезнаходження конструкцій і їх тип, кількість зарезервованих на них сторін і вартість розміщення в зазначений період. Акти бронювання оформлюються Додатками до даного Договору (п. 1.7 Договору).

Загальний період розміщення та експонування рекламного матеріалу (період рекламної кампанії) клієнта на поверхнях рекламних конструкцій виконавця встановлюється з 01 квітня 2016 р. по 30 листопада 2016 р. з можливим продовженням за взаємною згодою сторін. Договір має пріоритетне право пролонгації, якщо клієнт повідомить письмово (по факсу) виконавця про продовження рекламної кампанії не менш ніж за 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного Договору (п.п. 3.2, 3.3. Договору).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору, з моменту підписання даного Договору сторони ведуть переговори та листування щодо відбору вільних площин конструкцій для розміщення сюжетів майбутньої рекламної кампанії клієнта, згідно наданим виконавцем адресним програмам. По закінченні відбору адресних програм сторонами підписується Акт бронювання.

Згідно п. 5.1 Договору, вартість послуг виконавця по розміщенню та обслуговуванню рекламних кампаній клієнта фіксується в Акті бронювання, що є невід`ємною частиною даного Договору. Акт бронювання підписується сторонами по відношенню до кожної рекламної поверхні.

Оплата за проведення рекламної кампанії проводить клієнтом на поточний рахунок виконавця на підставі виставленої останнім рахунку-фактури здійснюється щомісяця, до 1 (першого) числа поточного місяця на підставі виставленого виконавцем рахунку. Виконавець надає клієнтові рахунок на оплату за 10 банківських днів до дати оплати (п. 5.2. Договору).

Згідно п. 5.4. Договору, по закінченню кожного оплаченого і належним чином виконаного періоду проведеної рекламної кампанії, сторонами підписується Акт виконаних робіт.

Пунктом 6.5.5. Договору передбачено, що по закінченню періоду рекламної кампанії, клієнт зобов`язується підписувати надані виконавцем на щомісячній основі Акти виконаних робіт або надавати мотивовану відмову щодо їх підписання протягом трьох робочих днів з моменту одержання клієнтом такого Акту й фотозвіту за відповідний період. У випадку не підписання Акту й/або не направлення мотивованої відмови щодо їх підписання, у передбачений пунктом Договору строк, послуги вважаються наданими в повному обсязі и підлягають оплаті в строки, передбачені цим Договором.

Як зазначає позивач, між сторонами підписано Додаток №10 до Договору яким погоджено, що виконавець зобов`язується розмістити рекламний сюжет клієнта на поверхні 36 м *12 м (432 кв.м.), місце розташування автомобільна дорога Київ-Житомир-Чоп, 41-й кілометр в адміністративних межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, сторона А (праворуч від водія) в напрямку міста Житомир; носій сюжету банер; строки розміщення 23 місяці; порядок оплати щомісячна попередня оплата у розмірі 100%; строк розміщення з 01.02.2018 по 31.12.2019. Вартість одного місяця розміщення реклами клієнта на одній рекламній поверхні становить: 2666,66 грн. крім того ПДВ 20% - 5333,37 грн., загальна сума становить 32000,00 грн.

На виконання своїх зобов`язань за Договором позивач протягом строку дії надавав площину для розміщення рекламного сюжету та на щомісячній основі виставляв відповідні рахунки на оплату, а по завершенні звітного місяця акти здачі-прийняття виконаних робіт.

Так, в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 відповідач використовував площину А (праворуч від водія) в напрямку міста Житомир, що розташована на автомобільній дорозі Київ-Житомир-Чоп, 41-й кілометр в адміністративних межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, що підтверджується сторонами Актами здачі-прийняття виконаних робіт №ОУ-0000006 за березень 2019, №ОУ-000011 за квітень 2019, №ОУ-000018 за травень 2019, №ОУ-000025 за червень 2019, №ОУ-000031 за липень 2019, №ОУ-000038 за серпень 2019, №ОУ-000045 за вересень 2019, №ОУ-000051 за жовтень 2019, №ОУ-000058 за листопад 2019, №ОУ-000064 за грудень 2019.

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати наданих рекламних послуг не виконав, у зв`язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 320000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено лист про погашення заборгованості та претензію (докази надіслання додано до матеріалів справи) в яких просив відповідача погасити наявну заборгованість у сумі 320000,00 грн. Однак, відповідачем вказані лист та претензія залишено без відповіді та реагування.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другоїс торони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 2,7 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивачем надано рекламні послуги відповідачу на суму 320000,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами здачі-прийняття наданих послуг, а відповідач надані послуги не оплатив, доказів протилежного не надав.

У поданому відзиві відповідач не заперечує щодо наданих позивачем послуг, а лише зазначає, що позовна заява не містить розрахунків сум заборгованості, про стягнення яких зазначено у позові. При цьому, відповідачем власного контррозрахунку не надано, та не спростовано наведені позивачем обставини з посиланням на відповідні докази.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за надані рекламні послуги у сумі 320000,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання таких послуг позивачем відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем таких послуг не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 320000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, крім основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 46939,10 грн., нарахованої на заборгованість відповідача за кожним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, а також, 3% річних у розмірі 7958,79 грн., нараховані на заборгованість відповідача за кожним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно виконаного ним розрахунку.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 7.2.2 Договору, при порушенні клієнтом зобов`язань по оплаті рекламної кампанії, виконавець має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (включаючи день оплати).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що розмір пені, нарахованої на заборгованість відповідача є більшим, однак, позивачем розмір пені визначено у сумі 46939,10 грн., тому, стягненню підлягає зазначена сума, оскільки, суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача є більшим, однак, позивачем розмір 3% річних визначено у сумі 7958,79 грн., тому, стягненню підлягає зазначена сума, оскільки, суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінанс Груп» до Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» про стягнення 374897,90 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (08000, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Леніна, буд. 17/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінанс Груп» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 10Б, ) 320000 (триста двадцять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 46939 (сорок шість тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 10 коп. пені, 7958 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 79 коп. 3% річних та 5623 (п`ять тисяч шістсот двадцять три) грн. 47 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.11.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць