ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1022/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра Агро»

до Фермерського господарства «Аміна-Юг»

про стягнення 422 887,44 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання Логози Т.Б.,

- представників:

позивача не з`явився,

відповідача Стефанюка М.М.,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

12.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лібра Агро» звернулося з позовом до Фермерського господарства «Аміна-Юг» про стягнення 422 887,44 грн, з яких: 401 867,43 грн основної заборгованості, 18 392,11 грн пені та 2 627,90 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за договором поставки № 177/8 від 04.06.2019.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на виконання договору поставки № 177/8 від 04.06.2019 він передав Відповідачу товар, зазначений у специфікаціях та видаткових накладних відповідно до кожної специфікації,

- Відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання стосовно оплати поставленого товару та з урахуванням індексації заборгував 401 867,43 грн,

- через несвоєчасну сплату заборгованості Відповідач повинен сплатити 18 392,11 грн пені та 2 627,90 грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідача у судове засідання не прибув, проте у відзиві на позов повністю визнав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі, вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме повернути Позивачу 50% сплаченого судового збору, а також проводити судове засідання без його участі.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 13.10.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та підготовче засідання призначив на 17.11.2020.

Безпосередньо підготовче провадження проведене у підготовчому засіданні 17.11.2020 та без участі представника Позивача, оскільки він не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду.

Суд також зазначає, що дане рішення прийняте за результатами підготовчого провадження у відповідності до положень частин 3 та 4 статті 185 та частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, за якими у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що позивачем дотримані вимоги частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою, а тому названі вище письмові докази прийняті судом до розгляду.

Установлені судом обставини

04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лібра Агро», виступаючим у якості Постачальника, та Фермерським господарством «Аміна-Юг», як Покупцем, укладений договір поставки № 177/8.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується у строки, передбачені договором, поставити та передати у власність Покупцю Товар, який визначається у специфікації (-ях) згідно п. 2.1 договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість з рахуванням індексації вартості товару…» (пункт 1.1.),

- «Вартість товару в гривнях, яка визначається у відповідних специфікаціях, є вартістю, погодженою на дату підписання відповідних специфікацій. У специфікаціях наведено також грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (у доларах США або в Євро), а також узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання кожної відповідної специфікації, за яким грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті визначено у гривні. У випадках, передбачених п. 3.1 договору, пропорційно зміні курсу по відношенню до іноземної валюти відбувається індексація (коригування) вартості товару» (пункт 2.2),

- «… грошові зобов`язання Покупця… підлягають сплаті у гривні… Якщо вказаний нижче курс гривні А2 по відношенню до іноземної валюти, зазначеної у специфікації, буде відрізнятися в бік здешевлення гривні більше ніж на 3% від узгодженого курсу, зазначеного у відповідній специфікації, зобов`язання Покупця по оплаті вартості відповідного товару в розрізі кожної частини, для оплати якої згідно специфікації встановлено окремий строк, підлягає індексації (коригуванню) пропорційно зміні цього курсу без додаткового узгодження. При такому коригуванні використовується наступна формула: З=Зе*(А2/А1), де

- З зобов`язання Покупця по оплаті товару, для якого згідно специфікації встановлено окремий строк, на дату оплати, грн;

- Зе зобов`язання Покупця по оплаті товару, для якого згідно специфікації встановлено окремий строк, на дату підписання кожної відповідної специфікації (визначається згідно специфікації), грн …;

- А1 зазначений у відповідній специфікації узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання специфікації;

- А2 значення курсу продажу іноземної валюти за гривню за даними міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту http://index.minfin.com.ua/arch (в розділі «Котирування міжбанківського валютного ринку України») в останній робочий день, попередній дню здійснення платежу або дню розрахунку зобов`язання.

У разі якщо на момент другого чи будь-якого іншого наступного платежу з боку Покупця або на момент розрахунку проведення зобов`язань Покупця курс А2 на цей момент за своїм числовим значенням буде іншим ніж курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежу, але більший ніж значення курсу А1 плюс 3%, залишок відповідного зобов`язання по оплаті товару має індексуватись пропорційно зміні курсу А2, тобто за формулою: З=Нз*(А2(2)/А2(1)), де:

- Нз розмір непогашеного відповідного зобов`язання по оплаті товару після попереднього платежу;

- А2(2) курс А2 на момент чергового платежу або дати розрахунку зобов`язань;

- А2(1) курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежі.» (пункт 3.1);

- «Зарахування грошових сум, що сплачуються Покупцем в рахунок погашення його зобов`язань за договором здійснюється в такому порядку і за такими правилами:

а) грошові кошти від Покупця спрямовуються на погашення зобов`язань Покупця в порядку хронології зобов`язань, яка визначається відповідно до строків оплати кожної частини вартості товару, для оплати якої згідно специфікацій встановлено окремий строк… Грошові кошти спрямовуються в рахунок погашення кожного наступного зобов`язання щодо якого згідно специфікацій встановлено окремий строк тільки після повного погашення попереднього за хронологією зобов`язання.» (пункт 3.4);

- «У випадку порушення термінів оплати товару … Покупець сплачує Постачальнику проценти у розмірі 21% річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575% в день від суми простроченої заборгованості щодо виконання Покупцем кожного кредитного зобов`язання по оплаті товару, яке на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням його індексації згідно п. 3.1 договору …, за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості…» (пункт 6.1).

На виконання умов договору Позивач передав Відповідачеві товар:

- за видатковою накладною № 334 від 05.06.2019 насіння капусти білоголової «Супермаркет» (2 500 насіння) в кількості 240 штук на суму 114 471,36 грн. При цьому відповідно до специфікації на товар № 1 від 04.06.2019 грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті (у доларах США): 4 224,04 доларів США при узгодженому сторонами курсі співвідношення гривні до іноземної валюти на день підписання специфікації 27,10 грн за 1 долар США. Перша частина вартості товару складає 34 341,36 грн, друга 80 130 грн.

- за видатковою накладною № 371 від 10.06.2019 насіння помідорів Чезена F1 (5 000 насінин) в кількості 22 пак. на суму 23 346,58 грн. При цьому відповідно до специфікації на товар № 2 від 10.06.2019 грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті (у доларах США): 880 доларів США при узгодженому сторонами курсі співвідношення гривні до іноземної валюти на день підписання специфікації 26,53 грн за 1 долар США. Перша частина вартості товару складає 7 003,58 грн, друга 16 343 грн.

- за видатковою накладною № 74 від 20.02.2020 насіння помідорів Чезена F1 (5 000 насінин) в кількості 300 пак. на суму 317 948,70 грн. При цьому відповідно до специфікації на товар № 4 від 07.02.2019 грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті (у доларах США): 13 930 доларів США при узгодженому сторонами курсі співвідношення гривні до іноземної валюти на день підписання специфікації 24,59 грн за 1 долар США. Перша частина вартості товару складає 63 589,70 грн, друга 254 359 грн.

За обрахунками Позивача Відповідачем станом на час розгляду справи в суді вартість отриманого товару сплачена не повністю, у зв`язку з чим, з урахуванням індексації (коригуванню) пропорційно зміні курсу долару США по відношенню до гривні, несплаченою сумою є 401 867,43 грн.

Однак, вартість товару Відповідачем сплачувалася не у повному обсязі. Зокрема, ним сплачено 05.06.2019 34 341,36 грн (за першу частину вартості товару по специфікації № 1) та 10.02.2020 63 589,70 грн (за першу частину вартості товару по специфікації № 4).

Отже, за вказаних обставин та доказів Позивач підтвердив наявність договірних відносин з Відповідачем щодо продажу товару, його вартість, а також несплачені суми вартості товару.

Поряд з цим, через невиконання умов договору Позивачем нараховані Відповідачу пеня в сумі 18 392,11 грн та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 2 627,90 грн, які, свою чергу, повністю визнані Відповідачем.

Оцінка суду установлених обставин та положень законодавства

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

При визначені правової природи договору суд враховує його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Так, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1); «Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Підсумовуючи наведені правові положення, суд зазначає, що за договором поставки покупець зобов`язаний сплатити вартість отриманого товару у встановлений договором строк.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач, допустивши несвоєчасну оплату вартості отриманого товару у сумі 401 867,43 грн у встановлений договором строк, порушив взяте на себе зобов`язання та під час судового розгляду повністю визнав позовні вимоги.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 18 392,11 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В частині 3 статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання».

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як слідує з положень частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності, неустойка стягується за період, який не може перевищувати шестимісячний строк з моменту невиконання зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, в пункті 6.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення термінів оплати товару Покупець сплачує Постачальнику проценти у розмірі 21% річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575% в день від суми простроченої заборгованості щодо виконання Покупцем кожного кредитного зобов`язання по оплаті товару, яке на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням його індексації згідно п. 3.1 договору за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості.

У відповідності до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у даному контексті Позивач повинен довести не тільки підставу для нарахування пені, але й правильність її розрахунку, включаючи суму заборгованості та відповідний період.

Проте, Позивачем пеня обрахована за період, який не відповідає вказаним правовим положенням та не у відповідності до положень статті 253 ЦК України визначено початок перебігу строку за невиконання зобов`язання, а саме за специфікацією № 1 визначено початком строку 05.06.2019, в той час як початком перебігу строку є 01.12.2019, оскільки у специфікації визначено строк оплати товару не пізніше 30.11.2019. Також не у відповідності до положень статті 343 ГК України при розрахунку застосовано процентну ставку 21%, оскільки у період з 31.01.2020 по 30.04.2020 вона перевищував подвійну облікову ставку НБУ.

Судом здійснено власний розрахунок, при якому також враховано застосування самим Позивачем пункту 3.4. договору за яким погашено попереднє за хронологією зобов`язання, а саме зараховано оплату від 10.02.2020 у сумі 63 589,70 грн на погашення заборгованості за специфікацією № 1, а також визначення Позивачем в розрахунку початком перебігу строку за невиконання зобов`язання в сумі 7 003,58 грн за специфікацією № 2 31.10.2019, замість 12.06.2019, та нарахування пені на суму заборгованості без урахування індексації, передбаченого пунктом 3.1 договору.

На підставі викладеного та з урахуванням позиції Позивача при нарахуванні пені правильним розрахунком є наступний (за кожною специфікацією окремо):

- розрахунок пені за формулою: пеня = (заборгованість) х 21% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) х (кількість прострочених днів) : 365 (366) :100.

За специфікацією № 1 від 04.06.2019:

- 80 130 грн (заборгованість у період з 01.12.2019 по 10.02.2020) х 21 х 72 (дні) : 365 (366) : 100 = 3 311,80 грн,

- 16 540,30 грн (заборгованість у період з 11.02.2020 по 12.03.2020) х 21 х 31 (день) : 366 : 100 = 294,20 грн,

- 16 540,30 грн (заборгованість у період з 12.03.2020 по 23.04.2020) х 20 (подвійна облікова ставка НБУ) х 42 (дні) : 366 : 100 = 379,61 грн,

- 16 540,30 грн (заборгованість у період з 24.04.2020 по 31.05.2020) х 16 (подвійна облікова ставка НБУ) х 38 (днів) : 366 : 100 = 274,77 грн.

За специфікацією № 2 від 10.06.2019:

- 7 003,58 грн (заборгованість у період з 31.10.2019 по 11.12.2019) х 21% х 42 (дні) : 365 : 100 = 169,24 грн,

- 16 343 грн (заборгованість у період з 31.10.2019 по 12.03.2020) х 21% х 134 (дні) : 365(366) : 100 = 1 257,64 грн,

- 16 343 грн (заборгованість у період з 13.03.2020 по 23.04.2020) х 20 (подвійна облікова ставка НБУ) х 42 (дні) : 366 : 100 = 374,09 грн,

- 16 343 грн (заборгованість у період з 24.04.2020 по 30.04.2020) х 16 (подвійна облікова ставка НБУ) х 7 (днів) : 366 : 100 = 50,01 грн,

а всього: 3 311,80 грн + 294,20 грн + 379,61 грн + 274,77 грн + 169,24 грн +1 257,64 грн +374,09 грн + 50,01 грн = 6 111,36 грн.

При цьому за специфікацією № 4 від 07.02.2020 Позивачем пеня не нараховувалась.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 2 627,90 грн, суд зазначає наступне.

У прохальній частині позовної заяви Позивач просить стягнути 2 627,90 грн за користування грошовими коштами.

Згідно з положеннями частини 3 статті 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Поряд з цим, відповідно до частини 5 статті 694 того ж Кодексу якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України.

У свою чергу, за змістом названої статті 536 за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором.

Договором, укладеним між сторонами, стягнення за користування чужими грошовими коштами не передбачено, в той же час як слідує з розрахунку, наданого Позивачем, зазначена сума сприймається ним саме як річні, тому й судом зазначена сума сприймається саме як стягнення 3% річних.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити Позивачу річні.

Суд, перевіривши розрахунки Позивача щодо стягнення річних приходить до висновку, що при розрахунку Позивачем невірно, а саме не у відповідності до положень статті 253 ЦК України, визначено початок перебігу строку за невиконання зобов`язання, а саме за специфікацією № 1 визначено початком строку 05.06.2019, в той час як початком перебігу строку є 01.12.2019, а тому правильним розрахунком річних є наступний (розрахунок здійснений на суму заборгованості за специфікаціями № 1 та № 2, оскільки за специфікацією № 4 Позивачем річні не нараховувались, за певний період):

- розрахунок річних за формулою: (заборгованість) х 3% х (кількість прострочених днів) : 365(366):100:

23 346,58 грн х 3 % х 31 день (з 31.10.2019 по 30.11.2019): 365:100 = 59,49 грн,

103 476,58 грн х 3 % х 72 дня (з 01.12.2019 по 10.02.2020): 365(366):100 = 611,40 грн,

39 886,88 грн х 3 % х 238 днів (з 11.02.2020 по 05.10.2020): 366:100 = 778,40 грн,

а всього: 59,49 грн + 611,40 грн + 778,40 грн = 1 449,29 грн.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 401 867,43 грн основної заборгованості, 6 111,36 грн пені та 1 449,29 грн річних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, визнанням Відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у цих сумах.

Відповідно до частини 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а оскільки 12 280,75 грн пені та 1 178,61 грн річних є неправомірним, то в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 2403 від 05.10.2020 у сумі 6 343,35 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 6 141,63 грн (96,82 % задоволених вимог), разом з цим на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», за якою «у разі …визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд … вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову», а також частини 1 статті 130 ГПК України аналогічного змісту, сума судового збору у розмірі 3070,82 грн підлягає поверненню позивачу, а судовий збір у розмірі 3070,82 грн покладається на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Аміна-Юг» (74530, Херсонська область, Великолепетиський район, с. Князе-Григорівка, вул. Адамяна, 22; ідентифікаційний код 34030298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра Агро» (67665, Одеська область, Біляївський район, сільська рада Усатівська, 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург; ідентифікаційний код 42375278) 401 867,43 грн основної заборгованості, 6 111,36 грн пені, 1 449,29 грн річних та 3 070,82 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Лібра Агро» (67665, Одеська область, Біляївський район, сільська рада Усатівська, 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург; ідентифікаційний код 42375278) 3 070,82 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 2403 від 05.10.2020 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

4. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.11.2020

Суддя М.К. Закурін