ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_________________________________________________________________________________
"19" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3568/19
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1651388,16грн.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.07.2020р. у позові Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНТЕХЕКО" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1651388,16грн. - відмовити у повному обсязі,судові витрати покладено на позивача - Державне підприємтсво "Одеський морський торговельний порт".

30.07.2020р. за вх.суду№2-3281/20 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» звернулося до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.07.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.08.2020р. о 10:10 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 11.08.2020р., судове засідання 13.08.2020р. о 10:10 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/1152/20 підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 призначено до розгляду на 10.09.2020р. о 10:30 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

28.08.2020р. від Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов запит на справу №916/3568/19 у зв`язку із надходженням скарги Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на рішення Господарського суду Одеської області від 27.07.2020р.

31.08.2020р. справу №916/3568/19 було скеровано до Південно-західного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи направлення справи до апеляційної інстанції, судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 10.09.2020р. о 10:30 не відбулося.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020р. рішення Господарського суду Одеської області від 27.07.2020р. залишено без змін.

05.11.2020р. справу №916/3568/19 повернуто до Господарського суду Одеської області.

Враховуючи повернення справи №916/3568/19 до Господарського суду Одеської області заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 ухвалою суду від 06.11.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.11.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У судове засідання від 29.10.2020р. представники сторін не з`явилися.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» посилається на те, що у відзиві на позовну заяву від 27.02.2020р. відповідачем була заявлена попередня сума судових витрат відповідно до договору про надання правової допомоги від 26.12.2019р. та додаткової угоди №1 від 17.02.2020р. у розмірі 25000,00грн. З урахуванням складності та тривалості розгляду справи у суді, у відповідності до умов додаткової угоди №1 від 17.02.2020р. до договору про надання правової допомоги від 26.12.2019р. сума судових витрат, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача становить 40867,64грн.

12.08.2020р. за вх.суду№21469/20 позивач надав до суду заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу та просить відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що адвокатом завищено витрачений час, який він визначив у звіті про надання послуг, тобто заявлені витрати часу та кошти не відповідають критерію необхідності.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до справи надані копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 26.12.2019р., додаткова угода №1 від 17.02.2020р., звіт про надання послуг від 28.07.2020р. на суму 40867,64грн., рахунок №15/20 від 28.07.2020р. на суму 25000,00грн., рахунок №16/20 від 28.07.2020р. на суму 14867,64грн., накладна №586 про відправлення позивачу відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., фіскальний чек за пересилання позивачу відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., накладна №594 про відправлення суду відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., фіскальний чек за пересилання суду відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., накладна №014 про відправлення позивачу заперечень від 25.03.2020р., фіскальний чек за пересилання позивачу заперечень від 25.03.2020р., накладна №073 про відправлення суду заперечень від 25.03.2020р., посадочний документ 000В412F-9FF0-7A08-0001, посадочний документ 000В412 F-4ЕВ0-7А0А-0001, посадочний документ 000В413А-FDB5-1A33-0001, посадочний документ 000B413A-FFB5-1A13-0001, квиток №461-, квиток №000-, посадочний документ №000В4155-АСЕ7-6А34-0001, квиток №000-.

Згідно з ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правничу допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Судом досліджено надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме договір про надання правової допомоги від 26.12.2019р., додаткова угода №1 від 17.02.2020р., звіт про надання послуг від 28.07.2020р. на суму 40867,64грн., рахунок №15/20 від 28.07.2020р. на суму 25000,00грн., рахунок №16/20 від 28.07.2020р. на суму 14867,64грн., накладна №586 про відправлення позивачу відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., фіскальний чек за пересилання позивачу відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., накладна №594 про відправлення суду відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., фіскальний чек за пересилання суду відзиву на позовну заяву від 27.02.2020р., накладна №014 про відправлення позивачу заперечень від 25.03.2020р., фіскальний чек за пересилання позивачу заперечень від 25.03.2020р., накладна №073 про відправлення суду заперечень від 25.03.2020р., посадочний документ 000В412F-9FF0-7A08-0001, посадочний документ 000В412 F-4ЕВ0-7А0А-0001, посадочний документ 000В413А-FDB5-1A33-0001, посадочний документ 000B413A-FFB5-1A13-0001, квиток №461-, квиток №000-, посадочний документ №000В4155-АСЕ7-6А34-0001, квиток №000-.

Вказані докази у сукупності суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі №916/3568/19.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також доведеності понесених витрат.

В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Надані позивачем заперечення щодо часу та суми витрат судом до уваги не приймаються, як необґрунтовані.

Суд вважає за необхідне задовольнити суму витрат на правничу допомогу у розмірі 40867,64грн. з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та відсутності з боку позивача клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНТЕХЕКО (61022, м. Харків, вул. Чичибаніна, 2, ) за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 у сумі 40867,64грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНТЕХЕКО (61022, м. Харків, вул. Чичибаніна, 2, ) за вх.суду№2-3281/20 від 30.07.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/3568/19 задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65026, м. Одеса, Митна площа,1, код ЭДРПОУ 01125666) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНТЕХЕКО» (61022, м. Харків, вул. Чичибаніна, 2, ) 40867,64грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складений 19 листопада 2020р.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Степанова