номер провадження справи 17/42/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 Справа № 908/659/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. при секретарі судового засідання Шульгіній А.А. розглянувши матеріали справи № 908/659/20

за позовною заявою: заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 50/57

до відповідача 1: головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, 69059, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50

до відповідача 2: фермерського господарства "ДОМ-ЛЕНД", 02094, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1-А, кв. 227

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі

У засіданні приймали участь:

прокурор: Тронь Г.М., посвідчення від 05.10.15 № 035881

від відповідача 1: Гурильов А.С., довіреність від 02.01.20 № 0-8-0.62-3/62-20

від відповідача 2: Деркач П.О. - керівник, витяг з ЄДР станом на 23.03.17

Тивоненко Д.Р. ордер від 11.01.20 № 1009335

СУТЬ СПОРУ:

11.03.20 до господарського суду Запорізької області від заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 05.03.20 № 37-3256-вих.20 в інтересах держави до головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (надалі ГУ Держгеокадастру, відповідач 1) та до фермерського господарства "ДОМ-ЛЕНД" (далі ФГ "ДОМ-ЛЕНД", відповідач 2) з вимогами про:

- визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду";

- визнання недійсним договору оренди землі від 22.10.14, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області та ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 13, 14, 131-1 Конституції України, ст.ст. 16, 21, 203, 215, 257, 393 ЦК України, ст.ст. 22, 31, 93, 124, 134, 152 ЗК України, ст.ст. 4, 53, 129 ГПК України, ст. ст. 1, 7, 8 ЗУ "Про фермерське господарство", ст.ст. 23, 24 ЗУ "Про прокуратуру" та ст. ст. 4-6 ЗУ "Про судовий збір".

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/659/20 між суддями від 11.03.20 вказану позовну заяву визначено для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 13.03.20 судом позовну заяву заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області за вих. від 05.03.20 № 37-3256-вих.20 залишено без руху.

26.03.20 до суду надійшла заява за вих. від 19.03.20 № 37-3910вих-20 про усунення недоліків позовної заяви. На виконання умов ухвали суду від 13.03.20 позивачем надано обґрунтування, які конкретно позовні вимоги заявлено до відповідача 2 - фермерського господарства "ДОМ-ЛЕНД" та надані обґрунтування стосовно того, яким чином рішення суду у справі № 908/659/20 може вплинути на права (інтереси) та обов`язки громадянина ОСОБА_1 .

31.03.20 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/659/20. Судом ухвалено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.04.20.

08.04.20 в системі "Електронний суд" представником відповідача 2 сформовано та направлено до суду відзив за вих. від 01.04.20 № 01/04 на позовну заяву за вих. від 08.04.20, в якому просить суд відмовити заступнику прокурора Токмацької місцевої прокуратури в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, 08.04.20 на електронну адресу суду відповідач 2 направив (з ЕЦП):

- заяву за вих. від 03.04.20 № 10/20 про застосування строків позовної давності, в якій представник відповідача 2 просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову у повному обсязі;

- клопотання за вих. від 03.04.20 № 11/20 про повернення позовної заяви позивачу, в якому представник відповідача 2 просить суд повернути позовну заяву з додатками заступнику прокурора Токмацької місцевої прокуратури на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України;

- заяву за вих. від 03.04.20 № 12/20 про зупинення провадження у справі (в порядку п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України), в якій представник відповідача 2 просить суд зупинити провадження у справі № 908/659/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 912/2385/18;

- клопотання за вих. від 03.04.20 № 13/20 про залишення позовної заяви без руху, в якому представник відповідача 2 просить суд залишити позовну заяву заступнику прокурора Токмацької місцевої прокуратури без руху на підставі п. 3 ч. 3 ст. 162 та ч. 11, 13 ст. 176 ГПК України.

21.04.20 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив відповідача 1 від 16.04.20 на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 заперечив проти позовних вимог та просить суд відмовити прокурору в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

28.04.20 засобами поштового зв`язку від Токмацької місцевої прокуратури до суду надійшли відповіді (за вих. від 25.04.20 №№ 37-5658вих20 та 37-5659вих20 відповідно) на відзиви відповідачів 1 та 2, в яких заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури проти доводів відповідачів 1 та 2 заперечує в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.04.20 прокурор та представник відповідача 2 не заперечили проти прийняття до розгляду відзиву ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

Крім того, прокурор не заперечив проти прийняття до розгляду відзиву ФГ "ДОМ-ЛЕНД".

Пунктом 5 ухвали господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у даній справі встановлено строк відповідачам (кожному окремо) для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше 15 днів з дня вручення вказаної вище ухвали.

Як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (які у зворотньому напрямку повернулись на адресу суду), уповноважені представники відповідачів 1, 2 - 03.04.20 отримали ухвалу суду від 31.03.20 про відкриття провадження у справі № 908/659/20.

Таким чином, 21.04.20 - останній день для подання ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та ФГ "ДОМ-ЛЕНД" відзиву на позовну заяву у даній справі.

Вбачається, що відповідачами 1 та 2 у строк, встановлений судом подано відзив на позовну заяву.

З огляду на вищевикладене, судом, з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі, прийнято до розгляду відзиви (кожен окремо) відповідачів 1 та 2.

Крім того, судом прийнято до розгляду відповіді (за вих. від 25.04.20 № № 37-5658вих20 та 37-5659вих20 відповідно) на відзиви Токмацької місцевої прокуратури.

В підготовчому засіданні 30.04.20 представник відповідача 2 підтримав заяву за вих. від 03.04.20 № 12/20 про зупинення провадження у справі (в порядку п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України). В обґрунтування своєї заяви представник зазначив наступне.

Позивачем у даній справі є Токмацька місцева прокуратура, яка діє в інтересах держави. Представник відповідача 2 повідомив суду, що позивач у минулому році звернувся до господарського суду Запорізької області з аналогічними позовами (справи № № 908/684/19, 908/79/20. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.0.20 у справі № 908/684/19 зупинено провадження до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18). У справі № 908/684/19 ВС у складі Касаційного господарського суду прийшов до висновку, що у зв`язку з необхідністю вирішення виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, Великою Палатою Верховного Суду 07.11.19 прийнято до розгляду справу № 912/2385/18, передану Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду на підставі ч. 5 ст. 302 ГПК України. Так, приймаючи до уваги, що обставини справи № 908/684/19 щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором є подібними до обставин справи 912/2385/18, суд, з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційними скаргами ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області і ФГ "Дом-Ленд" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.19 до вирішення ВП Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: до закінчення розгляду справи № 912/2385/18. Крім того, представник відповідача 2 повідомив суду, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.20 у справі № 908/79/20 аналогічне клопотання відповідача 2 задоволено, а справу зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 912/2385/18.

Присутній прокурор не заперечив проти зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши заяву відповідача 2 про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Із змісту позовної заяви у даній справі вбачається, що Токмацькою місцевою прокуратурою під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин надано оцінку наказам ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з питань розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності та встановлено факт незаконного надання земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Токмацького району, для ведення фермерського господарства. Також, у своєму позові прокурор зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області не здійснює повноваження щодо захисту інтересів держави, що у свою чергу у відповідності до ст. 131-1 Конституції України, покладає на органи прокуратури обов`язок представництва інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом пред`явлення відповідного позову.

У справі № 912/2385/18 прокурор звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом в інтересах держави в особі Устинівської РДА та Східного офісу Держаудитслужби до ТОВ "Укртранссервіс-груп" ….

Великою Палатою Верховного Суду 07.11.19 прийнято до розгляду справу № 912/2385/18, передану Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду на підставі ч. 5 ст. 302 ГПК України (у зв`язку із наявністю виключної правової проблеми, необхідністю забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором).

Відсутність єдиної правозастосовної практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Нормами п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України закріплено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: "…7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду".

З огляду на викладене, а також враховуючи що:

- позовну заяву у даній справі подано заступником керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та до ФГ "ДОМ-ЛЕНД", відповідач 2 з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Запорізькій області, визнання недійсним договору оренди землі;

- в рамках справи № 912/2385/18, яка перебуває на перегляді у Великій Палаті Верховного Суду, вирішується виключна правова проблема щодо наявності у прокурора повноважень на звернення до суду із позовом в інтересах інших юридичних осіб, без ненадання доказів неналежного захисту юридичними особами прав й інтересів держави,

- приймаючи до уваги той факт, що за результатами перегляду справи № 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду має бути встановлено чи мав прокурор повноваження на звернення до суду із позовом в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в рамках справи № 908/659/20, судом задоволено заяву представника відповідача 2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 30.04.20 судом задоволено заяву представника ФГ "ДОМ-ЛЕНД" за вих. від 03.04.20 № 12/20 та зупинено провадження у справі № 908/659/20 за позовною заявою заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави з вимогами до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та до ФГ "ДОМ-ЛЕНД" про: визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду"; визнання недійсним договору оренди землі від 22.10.14, укладеного між ГУ Держземагенства у Запорізькій області та ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий № :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської СР Токмацького району Запорізької області до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18. Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі 908/659/20.

У червні та липні 2020 р. на адресу суду від прокуратури Запорізької області надійшли клопотання за вих. від 03.06.20 № 05/2-1923-20 та від 22.07.20 № 05/2-1923-20 відповідно, про поновлення провадження у справі № 908/659/20.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, Великою Палатою Верховного Суду 26.05.20 винесено постанову у справі № 912/2385/18.

Судом також враховано, що 02.04.20 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким, зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та доповнено розділ X «Прикінцеві положення» пунктом 4.

Зокрема, п. 4 розділу Х ГПК України, у редакції Закону України № 540-IX від 30.03.20, законодавець визначив, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, на які зупиняється провадження продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.20 № 211 (із змінами), від 20.05.20 № 392 (із змінами) та від 22 липня 2020 р. № 641, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня 2020 р. до 31 серпня 2020 р. на всій території України карантин.

18.06.20 Верховною Радою України прийнято Закон України від № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі Закон від № 731-IX), який набрав чинності 17.07.20.

Зокрема, за змістом п. 2 розділу II. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.20, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, процесуальний строк на який зупинено провадження у справі № 908/659/20 в силу наведених вище законодавчих приписів було продовжено відповідно до п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.20, і такий процесуальний строк згідно з п. 2 розділу II. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від № 731-IX, закінчився з 07.08.20.

У зв`язку із вказаним вище, ухвалою від 11.08.20 судом поновлено провадження у справі № 908/659/20, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 08.09.20.

В судовому засіданні 08.09.20 судом оголошено перерву на 09.09.20.

09.09.20 від відповідача 2 до суду надійшли:

- відзив за вих. від 01.04.20 № 01/04 на позовну заяву, в якому представник відповідача 2 просить суд відмовити у задоволені позовних вимог та повернути позовну заяву позивачу. Крім того, просить суд стягнути на користь ФГ "ДОМ-ЛЕНД" витрати на професійну правничу допомогу, що були понесені під час розгляду цієї справи, за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Запорізької області, у повному обсязі;

- заява за вих. від 03.04.20 № 10/20 про застосування строків позовної давності, в якій представник відповідача 2 просить суд відмовити прокуратурі у задоволені позову;

- клопотання за вих. від 03.04.20 № 11/20 про повернення позовної заяви позивачу, в якій представник відповідача 2 просить суд позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути заступнику керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області;

- клопотання за вих. від 03.04.20 № 13/20 про залишення позовної заяви позивача без руху, в якому представник відповідача 2 просить суд залишити позовну заяву заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області у справі № 908/659/20 без руху.

В судовому засіданні 09.09.20 долучено до матеріалів справи наданий відзив за вих. від 01.04.20 № 01/04 відповідача 2, який надійшов до суду 09.09.20 та який вже було розглянуто та прийнято до розгляду в судовому засіданні 30.04.20

В судовому засіданні 09.09.20 судом оголошено перерву на 07.10.20.

В судовому засіданні 07.10.20 представником відповідача 2 підтримано заяву за вих. від 03.04.20 № 10/20 про застосування строків позовної давності. Прокурор проти вказаної заяви заперечив в повному обсязі, представник відповідача 1 підтримав вказану заяву відповідача 2 щодо застосування строків позовної давності.

Судом відкладено розгляд вказаної заяви за вих. від 03.04.20 № 10/20 відповідача 2 щодо застосування строків позовної давності.

Також, представник відповідача 2 підтримав клопотання за вих. від 03.04.20 № 11/20 про повернення позовної заяви позивачу. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача 2 зазначає, що:

- позивачем у спірних правовідносинах має виступати головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

- прокурором не доведено, що захист інтересів держави не здійснює або неналежним

чином здійснює головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

- прокурором не надано доказів повідомлення головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про подання до суду позову (тим самим прокурор позбавив суб`єкта владних повноважень права оскаржити у судовому порядку наявність у прокурора підстав для представництва інтересів).

Таким чином, представник відповідача 2 вважає, що прокурором не доведена наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.

Також, представник відповідача 2 вважає, що позивач може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Крім того, представник відповідача 2 вважає, що вимогу щодо визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземаганства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15- 14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду" позивач не мав права об`єднувати в одне провадження, оскільки вона повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Відповідач 2 зазначає, що у даному випадку позивач хоче визнати незаконним та скасувати рішення - наказ органу державної влади - ГУ Держземагенства у Запорізькій області і звернувся з цією вимогою у порядку господарського судочинства, що прямо суперечить нормам КАСУ. Представник відповідача 2 вважає, що позивач спочатку повинен був в порядку адміністративного судочинства звернутися з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу відповідача-1 саме до адміністративного суду. І тільки за умови задоволення адміністративним судом позовних вимог відповідача, останній мав би право звернутися до господарського суду з вимогою про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та її повернення. Таким чином, представник ФГ "ДОМ-ЛЕНД" вважає, що суд повинен повернути позовну заяву позивачу.

Прокурор та представник відповідача 1 заперечили проти вказаного клопотання та просять суд відмовити відповідачу 2 в задоволенні клопотання за вих. від 03.04.20 № 11/20 про повернення позовної заяви позивачу.

Розглянувши вказане клопотання відповідача 2 за вих. від 03.04.20 № 11/20 про повернення позовної заяви позивачу та з`ясувавши правову позицію учасників процесу, судом відмовлено відповідачу 2 в задоволені вказаного клопотання так як вказана дія, а саме повернення позовної заяви позивачу, здійснюється на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, у відповідності до ст. 174 ГПК України.

Крім того, в судовому засіданні 07.10.20 представник відповідача 2 підтримав клопотання за вих. від 03.04.20 № 13/20 про залишення позовної заяви позивача без руху. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача 2 зазначає, що позовна вимога щодо визнання недійсним договір оренди землі від 22.10.14, укладений між головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області є майновою вимогою.

Представник відповідача 2 зазначив, що аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у справі № 328/2457/17 від 02.07.18.

Таким чином, представник відповідача 2 вважає, що вимога прокурора про визнання договору оренди недійсним визначена ним невірно, оскільки є майновою та, як наслідок, прокурором не встановлено ціни позову.

Прокурор проти вказаного клопотання представника відповідача 2 заперечив в повному обсязі. Представник відповідача 1 розгляд вказаного клопотання віддав на розсуд суду.

Розглянувши вказане клопотання відповідача 2 за вих. від 03.04.20 № 13/20 про залишення позовної заяви позивача без руху судом відмовлено в його задоволенні з огляду на те, що суд при винесенні відповідного рішення по вказаній справі вправі достягнути судовий збір з тієї чи іншої сторони у відповідності до вимог чинного законодавства при доведенні суду належними та допустимими доказами відповідачем 2 того, що у спірних правовідносинах, які розглядаються у цій справі, розмір судового збору має бути таким, про що вказує відповідач 2.

Ухвалою від 07.10.20 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.20.

Ухвалою від 09.10.20 судом оголошено перерву під час розгляду справи по суті на 03.11.20.

Ухвалою від 19.10.20 судом виправлено у вступній частині ухвали господарського суду Запорізької області від 09.10.20 допущену описку та зазначено: «В судовому засіданні присутні представники: прокурор: Лєскіна І.Є., посвідчення від 11.03.15 № 032477».

29.10.20 до суду від Запорізької обласної прокуратури надійшли пояснення за вих. від 29.10.20 № 15/1-1923-20.

03.11.20 до суду надійшла заява за вих. від 03.11.20, в якій представник відповідача 1 надає на вимогу суду копії документів, а саме:

- копію позовної заяви Токмацької місцевої прокуратури за вих. від 15.09.17 № 1-1060-вих17;

- копію рішення Токмацького районного суду від 20.12.17 по справі № 328/2457/17;

- копію постанови Верховного Суду від 23.10.19 у справі № 328/2457/17.

В судовому засіданні 03.11.20 прокурор підтримав пояснення за вих. від 29.10.20 № 15/1-1923-20, просить суд прийняти їх до розгляду. Представники відповідачів 1 та 2 вказане питання віддали на розсуд суду.

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі судом прийнято до розгляду пояснення прокурора за вих. від 29.10.20 № 15/1-1923-20.

Крім того, в судовому засіданні 03.11.20 представник відповідача 1 підтримав вищевказану заяву за вих. від 03.11.20 щодо надання відповідачем 1, на вимогу суду, копії документів та просить суд долучити до матеріалів справи копію позовної заяви Токмацької місцевої прокуратури за вих. від 15.09.17 № 1-1060-вих17, копію рішення Токмацького районного суду від 20.12.17 по справі № 328/2457/17 та копію постанови Верховного Суду від 23.10.19 у справі № 328/2457/17.

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі судом прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи копію позовної заяви Токмацької місцевої прокуратури за вих. від 15.09.17 № 1-1060-вих17, копію рішення Токмацького районного суду від 20.12.17 по справі № 328/2457/17 та копію постанови Верховного Суду від 23.10.19 у справі № 328/2457/17.

В судовому засіданні 03.11.20 судом оголошено перерву в розгляді справи по суті на 09.11.20.

В судовому засіданні 09.11.20 представник відповідача 2 надав суду інформаційну довідку № 231604954 станом на 09.11.20 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим № :06:002:0014, просить суд залучити вказану інформаційну довідку. Прокурор та представник відповідача 1 проти залучення вказаної інформаційної довідки не заперечили.

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі судом прийнято до розгляду інформаційну довідку № 231604954 станом на 09.11.20 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0014.

У засіданні 09.11.20, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Прокурору та представникам відповідачів 1 та 2 повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою комплексу «Акорд».

Прокурор в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 05.03.20 № 37-3256вих-20, у відповідях на відзив за вих. від 25.04.20 № 37-5658вих20 і № 37-5659вих20 та у поясненнях за вих. від 29.10.20 № 15/1-1923-20. Просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду";

- визнати недійсним договір оренди землі від 22.10.14, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області та ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Відповідач 1, в особі уповноваженого представника, проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві за вих. від 16.04.20. Просив суд відмовити заступнику керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в задоволені позову в повному обсязі.

Відповідач 2, в особі уповноваженого представника та прокурора, проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві за вих. від 08.04.20. Просили суд відмовити заступнику керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в задоволені позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи і заслухавши прокурора та представників відповідачів 1 та 2, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання за вих. від 14.07.14 № 31-5920/0/1-14, громадянин ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до в. о. начальника головного управління Держземагенства у Запорізькій області Прядуна А.М. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 15 років, розташовану на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за межами населеного пункту, за рахунок земель державної власності для ведення фермерського господарства розміром 31,0 га. До заяви додано довідку з державної статистичної звітності форми 6-зем, викопіювання з планово-картографічного матеріалу, копію громадянського паспорту, довідку про стаж роботи в сільському господарстві, копію трудової книжки, обґрунтування розмірів земельної ділянки.

Відповідно до довідки від 19.06.14 № 82, виданої приватним сільськогосподарським підприємством "ДОМ", що веде товарне сільськогосподарське виробництво, ОСОБА_1 працює на даному підприємстві з 01.07.09, а з 08.11.10 призначений директором. Загальний стаж роботи на підприємстві становить 5 років, з них директором - 3 роки 8 місяців. Зазначені відомості відповідають даним, що зазначені у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Довідкою з державної статистичної звітності форми 6-зем від 18.06.14 № 232 (наданий прокуратурою нечіткий екземпляр в частині номеру довідки) підтверджено, що (мовою оригіналу):

« 1. Замовник довідки: Головне управління Держземагентства у Запорізькій області.

2. Місце розташування земельної ділянки: Запорізька область, Токмацький район, Балківська сільська рада, за межами населеного пункту.

3. Форма власності на землю: державна власність.

4. Наявність правовстановлюючого документу на землю: ні.

5. Категорія земельної ділянка: землі сільськогосподарського призначення.

6. Вид цільового призначення земельної ділянки (відповідно до класифікації видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему України від 23.07.2010 № 548): 16.00 - землі запасу.

7. Площа земельної ділянки: 30,7597 га.

8. Вид угідь: рілля.

9. Агровиробнича група ґрунтів (зазначається лише для сільськогосподарських угідь): -.

10. Наявні обмеження, обтяження: відсутні.

11 . Площа на якій діють обмеження, обтяження: не визначена.

12. Кадастровий номер земельної ділянки: :06:002:0014».

Наказом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 22.08.14 №8-265/15-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», відповідно до ст.ст. 15-1, 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, Положенням Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, затв. наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 21.09.12 № 442 (зі змінами), розглянувши клопотання гр. ОСОБА_1 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, першим заступником начальника Чкан Т.В. було вирішено:

- надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду, розташованої на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (вид угідь - рілля). Орієнтовний розмір земельної ділянки - 31,00 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (01.02) (п. 1);

- визначено гр. ОСОБА_1 строк подання на затвердження до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не пізніше ніж у шестимісячний термін після прийняття даного наказу (п. 2);

- зобов`язано начальника відділу Держземагенства у Токмацькому районі при наданні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечити в установленому законодавством порядку: розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на предмет погодження (п. 3.1), реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (п. 3.2).

В межах встановленого строку громадянин ОСОБА_1 звернувся до в.о. начальника Головного управління Держземагенства у Запорізькій області Прядун А.М. із клопотанням від 18.09.14 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 30,7597 га, кадастровий №: :06:002:0014 на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області та передачу в оренду вказаної земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-381/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду", відповідно до ст. ст. 15-1, 122, 124, 134 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про фермерське господарство», Положення про Головне управління Держземагенства у Запорізькій області, затв. наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 21.09.12 № 442 (зі змінами), розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, першим заступником начальника Чкан Т.В. вирішено:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30,7597 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (п. 1.);

- надати в оренду гр. ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,7597 га ріллі (кадастровий №: :06:002:0014) строком на 15 років, для ведення фермерського господарства, розташованої на території Балківської сільської ради Токмакського району Запорізької області за межами населеного пункту. Встановити річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4 (чотири) відсотки від її нормативної грошової оцінки (п. 2);

- громадянину ОСОБА_1 : укласти договір оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,7597 га ріллі; приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації права оренди у Державному реєстрі речових прав; земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням з дотриманням вимог ст. ст. 96, 103 Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

22.10.14 Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (Орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого (п. 1, договору), Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства (кадастровий № :06:002:0014) (Земельна ділянка), яка знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Згідно із п. 2. Договору, в оренду передається Земельна ділянка сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя - рілля) загальною площею 30,7597 га.

Договір укладено на 15 років. Після закінчення дії договору Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору та законодавства України, має за інших рівних умов переважне право на продовження дії договору оренди землі. У цьому разі Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору оренди землі про намір продовжити дію (п. 6 договору).

Пунктом 38 договору визначено, що цей договір набирає чинності після його підписання Сторонами та державної реєстрації права оренди в порядку, встановленому чинним законодавством України.

У відповідності до акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі (Додаток до договору оренди землі від 22.10.14), Орендодавець (Головне управління Держземагенства у Запорізькій області) передав в оренду, а Орендар ( ОСОБА_1 ) прийняв земельну ділянку загальною площею 30,7597 га для ведення фермерського господарства (кадастровий №: :06:002:0014), яка знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки зареєстровано 04.11.14, номер запису: 7568592.

В подальшому сторони внесли зміни до договору в частині нормативної грошової оцінки землі додатковим договором від 26.07.17 про внесення змін до договору оренди землі (№ 60/57-17-ДО від 07.08.17).

Заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду»; визнання недійсним договору оренди землі від 22.10.14; зобов`язання відповідача повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку площею 30,7597 га, кадастровий № :06:002:0014, яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Токмацькою місцевою прокуратурою під час вирішення питання наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин надано оцінку наказам Головного управління Держземагенства у Запорізькій області та зроблено висновок про надання земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства всупереч положенням статей 1, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" та ч. ч. 2, 3 ст.134 Земельного кодексу України поза процедурою земельних торгів.

Правовідносини сторін є господарськими та виникли у сфері земельних правовідносин при наданні земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши додані до справи докази, пояснення прокурора та представників відповідачів 1 та 2, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

До загальних засад цивільного законодавства відповідно до п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 3 ЦК України належить свобода договору та судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно із п. п. 2, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЦК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частинами 2 та 3 ст. 4 ГПК України унормовано, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Отже, позови про визнання недійсними цивільних правочинів та про оскарження актів органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, які стали підставою для виникнення у особи цивільних прав та обов`язків, можуть бути предметом оскарження в господарському суді.

Виходячи з норм ст. 116 Земельного кодексу України, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу в користування земельної ділянки державної або комунальної власності є необхідною передумовою виникнення права користування такою земельною ділянкою.

Вирішуючи спір про оскарження рішень органу державної влади, суд, по-перше, перевіряє, чи прийнято таке рішення в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та чи відповідає зміст цих рішень приписам законодавства; по-друге, суд встановлює, чи порушуються цим рішенням суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом особи, яка звернулася до суду за захистом, що є необхідною передумовою звернення особи до господарського суду за захистом відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України та Положення

про Головне управління Держгеокадастру в області, затв. наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.16 № 333, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.10.16 за № 1391/29521, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є (було) розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Запорізької області, а також правонаступником прав та обов`язків Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, яким видані спірні накази.

У відповідності до положень ст. ст. 22, 31, 93, 124 Земельного кодексу України (ЗК України), в оспорюваний період, землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

За правилом ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами 2 та 3 ст. 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, ст. 123 ЗК України, врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею, матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельним кодексом України, Законом України від 19.06.03 № 973-IV "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України (ст. 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України від 19.06.03 № 973-IV "Про фермерське господарство" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону, право на створення фермерського господарства має кожен дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4, 7 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або укладання договору оренди. Відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться після збирання врожаю на цій ділянці попереднім землекористувачем.

Земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 Закону № 973-IV).

Отже, спеціальний Закон № 973-IV визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених ст. 123 ЗК України, до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинні бути зазначені не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (ст. 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону № 973-IV).

Крім того, Закон № 973-IV передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому, норми Закону № 973-IV не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

При вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства згідно із ст. 7 Закону № 973-IV, як спеціального по відношенню до ст. 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом ст. 1, 7, 8 Закону № 973-IV, заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених ч. 1 ст. 7 цього Закону, умов і обставин.

У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Вищенаведений висновок про застосування норм права у спірних правовідносинах викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.19 у справі № 365/65/16-ц та Верховним Судом в постановах від 14.11.18 у справі № 314/3881/15-ц, від 23.05.28 у справі № 389/29/17-ц, від 20.06.18 у справі № 378/766/15-ц та від 22.05.19 у справі № 366/2648/16-ц.

Відповідно ж до правового висновку, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.19 у справі № 525/1225/15-ц, з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону № 973-IV, ст. ст. 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України, право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Суд, також вважає за необхідне зазначити, що фактичні обставини дійсно мають відмінності у вищенаведених справах та у даній справі, втім викладений правовий висновок Верховного Суду має універсальний характер та стосується саме застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах. Тобто, підлягає застосуванню судом при розгляді даної справи в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, а відповідні заперечення відповідачів 1 та 2 є безпідставними.

В порушення вищенаведених норм Земельного кодексу України та Закону № 973-ІV Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області при винесені наказів про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 спірної земельної ділянки не встановлено волевиявлення заявника на створення фермерського господарства з урахування перспектив його діяльності, не перевірено наявність власних матеріальних та трудових ресурсів для обробітку землі.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 одержав в оренду для створення фермерського господарства шість земельних ділянок загальною площею понад 360 га., які розташовані на території різних сільських рад.

При цьому, він (гр. ОСОБА_1 ) не обґрунтував належним чином необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказав перспектив діяльності фермерського господарства, наявності в нього техніки для обробітку землі, не зазначив про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, а додане до заяви обґрунтування розмірів земельної ділянки має загальний характер та не містить будь-якої конкретики, що свідчить про відсутність в нього волевиявлення та можливості ведення фермерського господарства, раціональному використанні земельних ділянок у відповідності до норм та мети Закону № 973-IV.

На підтвердження можливості ведення фермерського господарства та оброблення спірної земельної ділянки, відповідачем 2 надані до матеріалів справи копії договорів поставки добрив, надання послуг з обробки земельної ділянки та збирання врожаю, оренди нерухомого майна, надання послуг охорони, а також копії первинних документів до наведених договорів, які датовані 2016-2017 р.р., тобто не спростовують обставин щодо формальної перевірки Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області, при винесенні спірних наказів, волевиявлення та спроможності гр. ОСОБА_1 займатись фермерською діяльністю та лише підтверджують, що фактичне оброблення спірної земельної ділянки та виготовлення товарної сільськогосподарської продукції розпочалося лише в 2016 р. та всупереч вимогам ст.ст. 1, 3, 27 Закону України "Про фермерське господарство" здійснюється не гр. ОСОБА_1 та членами його родини, які не мають для цього власних матеріально-технічних ресурсів, а іншими особами на підставі господарських договорів.

Також, відповідно до ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство", після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Отже, з одного боку, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього, з іншого - відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Вищенаведений висновок про застосування норм права у спірних правовідносинах викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.19 у справі № 365/65/16-ц.

У даному випадку, договір оренди землі укладено між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (орендар) 22.10.14. При цьому, громадянином ОСОБА_1 ФГ "Дом-Ленд" створено та зареєстровано 21.03.16, тобто майже через півтора року після одержання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що також свідчить про відсутність можливості для її використання за призначенням.

За наведених обставин слід дійти до висновку, що Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області при винесені наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 22.08.14 № 8-266/15-14-СГ, а також оспорюваного у цій справі наказу про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ було порушено порядок, визначеного Законом № 973-IV щодо надання земельних ділянок громадянам для ведення фермерського господарства, що згідно з ст. 152 ЗК України, ст.ст. 21, 393 ЦК України є підставою для визнання їх незаконними (недійсними) та скасування, а також, виходячи з приписів ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України для визнання недійсним спірного договору оренди землі, яка була передана в оренду з порушенням вимог чинного законодавства та повернення землі державі в особі органу уповноваженого здійснювати розпорядження землею державної форми власності.

При цьому, судом враховано, що прокурор належним чином обґрунтував в позовній заяві необхідність звернення до суду з даним позовом в інтересах держави та визначив відповідачем-1 за позовом Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оскільки просить скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, яким і допущено порушення вимог законодавства при винесенні спірного наказу, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Тобто, у даному випадку прокурор захищає інтереси держави як позивач, що узгоджується з приписами ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", враховуючи що орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є одним із відповідачів (відповідачем 1) у справі та заперечує проти позовних вимог прокурора, що також підтверджує обґрунтованість звернення прокурора з позовом до господарського суду за захистом інтересів держави як позивача.

З матеріалів справи також вбачається, що у вересні 2017 р. заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з аналогічним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ, визнання договору оренди землі від 22.10.14 недійсним, повернення земельної ділянки площею 30,7597 га для ведення фермерського господарства у володіння (на користь) держави ...

Постановою Верховного Суду від 23.10.19 у справі № 328/2457/17, касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задоволено частково, рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 20.12.17 та постанову апеляційного суду Запорізької області від 18.04.18 скасовано, а провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та ОСОБА_1 про визнання наказів та договору оренди землі недійсними, повернення земельної ділянки закрито.

Закриваючи провадження у справі № 328/2457/17 Верховний Суд виходив з того, що за змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у т.ч. з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Отже, первісно заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду», визнання недійсним договору оренди землі від 22.10.14 та зобов`язання гр. ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку площею 30,7597 га, кадастровий номер :06:002:0014, яка знаходиться на території яка знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту) у межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

При цьому, пред`явлення даного позову у господарському суду Запорізької області у березні 2020 р., тобто з пропуском строку позовної давності, обумовлено закриттям Верховним Судом провадження у справі № 328/2457/17.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Спірний наказ було винесено 19.09.14, а договір оренди землі укладено 22.10.14. Тобто, загальний строк позовної давності для пред`явлення даного позову сплинув після дати 20.09.17.

Прокурором у позові наведено клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності та поновлення пропущеного строку для звернення з даною позовною заявою, а відповідачем 2 подано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог і відмову в позові з цих підстав.

Суд, враховуючи обставини справи, а саме одержання гр. ОСОБА_1 спірної земельної ділянки державної форми власності з порушенням вимог чинного законодавства та інтересів держави, які потребують ефективного та реального судового захисту, виходячи в т.ч. з того, що згідно з ст.ст. 13, 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави, необхідності раціонального її використання, забезпечення можливості усім громадянам рівного доступу до земельних ресурсів для вироблення товарної сільськогосподарської продукції з метою отримання прибутку на земельних ділянках, зверненням прокурора з аналогічними позовними вимогами до суду цивільною юрисдикції (Токмацького районного суду Запорізької області) в межах строку позовної давності (15.09.17, доказів зворотнього матеріали цієї господарської справи не містять і сторонами не надано), зміною практики Верховного Суду щодо юрисдикції справ даної категорії та звернення прокурора з даним позовом до господарського суду протягом незначного часу з дати закриття Верховним Судом провадження у справі № 328/2457/17, керуючись ч. 5 ст. 267 ЦК України, вважає за можливе визнати поважними причини пропуску заступником керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області позовної давності при зверненні з даним позовом до господарського суду Запорізької області.

Як наслідок, судом відмовлено фермерському господарству "ДОМ-ЛЕНД" в задоволені заяви за вих. від 03.04.20 № 10/20 щодо застосування строків позовної давності у цій справі.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що наведені відповідачами доводи в обґрунтування заперечень на позовну заяву є необґрунтованими, оскільки не спростовують доводи прокурора викладені в позовній заяві у цій справі.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем (прокуратурою) підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з вищевикладених підстав.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 26.08.20 № 908/684/19 у справі між тими ж учасниками і з аналогічних підстав.

Крім того, враховуючи постанову Верховного Суду у складі колегії суддів 1 судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.19 у справі № 328/2457/17 (про те, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства), судом відхилено твердження відповідача 2 про те, що у зв`язку із зміною практики Великої Палати Верховного Суду вказаний спір підлягає розгляду в порядку іншого судочинства (при цьому такої постанови Великої Палати Верховного Суду місцевому господарському суду не надав та не повідомив про причини, які йому перешкоджали таку постанову надати).

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів 1 та 2 у рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 53, 73-80, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (69059, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) від 19.09.14 № 8-384/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду".

Визнати недійсним договір оренди землі від 22.10.14, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (69059, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Стягнути з Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (69059, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) на користь прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29А, , р/р № UA0000271 відкритий в Державній казначейській службі, м. Київ, код МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач: прокуратура Запорізької області) кошти витрачені у 2020 році на сплату судового збору при здійснення представництва інтересів держави в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з фермерського господарства "ДОМ-ЛЕНД" (02094, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1-А, кв. 227, ) на користь прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29А, , р/р № UA0000271 відкритий в Державній казначейській службі, м. Київ, код МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач: прокуратура Запорізької області) кошти витрачені у 2020 році на сплату судового збору при здійснення представництва інтересів держави в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 23.11.2020

Суддя В.Л. Корсун