ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" листопада 2020 р. Справа № 906/129/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши у судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" (від 12 листопада 2020 року) про зупинення провадження по справі №906/129/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" на рішення Господарського суду Житомирської області від 7 липня 2020 року по справі №906/129/20 (суддя Тимошенко О.М.)

час та місце ухвалення: 7 липня 2020 року; м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65; повний текст рішення складено 14 липня 2020 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро"

про стягнення 5 658 140 грн 31 коп.

за участю представників сторін:

від Позивача - Стельмах Ю.М.;

від Відповідача - Ізвєков В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА» (надалі - Позивач) звернулося в Господарський суд Житомирської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" (надалі - Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача 2882210 грн 69 коп. основного боргу, 1040053 грн 70 коп. 24% річних, 454093 грн 71 коп. пені та 1218782 грн 21 коп. штрафу.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 7 липня 2020 року позов задоволено частко. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2882210 гн 69 коп. основного боргу, 1040053 грн 70 коп. 24 % річних, 454093 грн 71 коп. пені. Також, даним судовим рішенням покладено на Відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 65645 грн 37 коп. [Окрім того, в резолютивній частині рішення зазначено про нарахування 24 % річних на фактичну (несплачену) суму основного боргу починаючи з 30 січня 2020 року до повної сплати суми основного боргу.]

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу (а.с. 167-172), в якій з підстав, вказаній в ній просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 1040053 грн 70 коп. 24 % річних та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 1040053 грн 70 коп. 24 % річних.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 7 липня 2020 року в справі та запропоновано Позивачу в строк протягом 7 днів з дня вручення даної ухвали, подати відзив на апеляційну скаргу Відповідача.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 29 вересня 2020 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, в котрому з підстав, наведених у даному відзиві, Позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін (а.с. 198-202).

Ухвалою Північно-апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2020 року було призначено справу № 906/129/20 до розгляду на 18 листопада 2020 року об 14:00 хв..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 листопада 2020 року було задоволено клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16 листопада 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Відповідача від 12 листопада 2020 року клопотання про зупинення провадження у даній справи (а.с. 215-216).

Дане клопотання мотивоване тим, що в Господарському суді Вінницької області розглядається справа № 902/1063/20 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" до Товариство з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА» про визнання недійсною частини правочину.

17 листопада 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення Позивача проти зупинення провадження у справі, які мотивовані тим, що апеляційний господарський суд самостійно у даній справі може встановити всі обставини справи для правильного розгляду скарги, а таке зупинення призведе тільки до затягування строків її розгляду та до порушення балансу інтересів сторін.

Представник Відповідача в судовому засіданні від 18 листопада 2020 року, клопотання про зупинення провадження у розглядуваній справі підтримав. Вказане клопотання Відповідач мотивував тим, що в провадженні Господарського суду Вінницької перебуває справа №902/1063/20 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" до Товариство з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА» про визнання недійсною частини правочину. При цьому, факт визнання оспорюваної частини правочину (щодо стягнення 24% річних) недійсним має на його переконання прямий вплив на вирішення спору в справі про стягнення саме 24 % річних, оскільки такі відсотки, вимогу про стягнення яких поставлено Позивачем, були стягнуті з Відповідача саме на підставі оспорюваного пункту правочину (пункт 6 Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року) та на запереченні яких побудована подана до суду апеляційна скарга.

Представники Позивача в судовому засіданні від 18 листопада 2020 року, яке було проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заперечив проти задоволення вказаного клопотання. Вказавши, що задоволення такого клопотання приведе до затягування розгляду справи та вказав, що в даній справі існують всі належні докази для дослідження обставин справи. також, представник Позивача вказав, що таке клопотання мало б розглядатися до початку розгляду справи по суті. При цьому апеляційна інстанція переглядає судове рішення та існування певних обставин саме станом на момент їх існування при розгляді справи в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

В силу дії частини 1-2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Між тим, статтею 194 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При цьому, зважаючи на норму частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, на котру як на підставу відмови, акцентує увагу Позивача, колегія суддів констатує, що з її змісту вбачається, що мова йде саме про таку стадію судового процесу як стадія розгляду справи по суті, яка на переконання Позивача, зважаючи на умови статті 201 Господарського процесуального кодексу України, у даній справі вже настала.

Між тим, Господарський процесуальний кодекс України містить ряд норм, які взаємопов`язані та містять почерговість дій, котрі має вчиняти головуючий в судовому засіданні в суді апеляційної інстнації, а в цілому котрі регулюють порядок проведення судового засідання головуючим саме з метою недопущення порушення судового процесу та забезпечення рівності та балансу інтересів сторін (ст. 204-207 ГПК України).

Саме тому, нормами процесуального права, перед початком розгляду справи по суті в суді апеляційної інстнації, передбачено вчинення й інших дій, зокрема, таких, якими забезпечується законе право сторін, щодо подання заяв про відвід судді чи колегії суддів у разі наявності сумнівів щодо їх неупередженості та інших клопотань пов`язаних з розглядом справи саме до початку розгляду справи по суті (статті 207 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція здійснює розгляд справи з урахуванням особливостей, передбаченими у Главі 1 «Апеляційне провадження».

Між тим й сама стаття 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає зовсім інший порядок процесуальних дій в суді апеляційної інстанції котрі передують переходу суду до розгляду справи по суті, та відокремлені її частинами, ніж ті що передбачені для суду першої інстанції.

Відтак, є неприпустимим поєднання моменту відкриття судового засідання в суді апеляційної інстанції із моментом переходу до розгляду справи по суті.

Так згідно частини 4 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа, за чиєю скаргою та на судове рішення якого суду розглядається.

В силу дії частини 5 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач доповідає зміст судового рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Це ще раз вказує на те, що норми частини 2, 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України можливо застосовувати лише на стадії розгляду справи по суті, котра як вказано вище настає в суді апеляційної інстанції лише після комплексного оголошення того, яка справа слухається, за чиєю апеляційною скаргою та доповіді судді-доповідача (котра в даній справі судом не вчинялася).

Однак, в даній справі клопотання про зупинення провадження надійшло до суду ще до початку розгляду справи по суті, а суд апеляційної інстанції не приступав до розгляду апеляційної скарги по суті, що нівелює заперечення Позивача в цій частині.

Водночас, апеляційний господарський суд констатує, що предметом позову у розглядуваній справі, є стягнення з Відповідача на користь Позивача 2882210 грн 69 коп. основного боргу, 1040053 грн 70 коп. 24% річних, 454093 грн 71 коп. пені та 1218782 грн 21 коп. штрафу.

В той же час, предметом апеляційного оскарження є саме рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 24 % річних.

В той же час, підставою для нарахування та стягнення з Відповідача на користь Позивача саме 1040053 грн 70 коп. 24% річних був пункт 3 Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року.

В той же час, як зазначає Відповідач, у провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1063/20 за позовом Відповідача до Позивача про визнання недійсною частини правочину, а саме пункту 3 Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року, на підставі якого й були стягнуті (оскаржувані в апеляційній скарзі Відповідача) 24% річних.

В силу дії пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України: суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Суд також зазначає, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, оскільки розірвання договору іпотеки не є предметом розгляду у даній справі.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що Відповідач як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі (а.с. 116-121; 167-171) акцентує увагу на тому, що судом не досліджено обставини щодо нарахування та стягнення 24 % річних саме на підставі дії пункту 3 Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року.

В той же час, Відповідач як в суді першої інстанції, так і в своїй апеляційній скарзі не заперечує та не оспорює стягнення з нього основного боргу та пені, які нараховані саме з огляду на порушення Відповідачем умов Договору поставки № від 1 січня 2018 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем.

При цьому, Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року була укладена саме для врегулюваня взаємовідносин Позивача та відповідача щодо погашення заборгованості Відповідачем, що виникла на підставі договору поставки № від 1 січня 2018 року, а оспорено виключно законність стягнення з нього 24% річних.

Однак, як вбачається із оскаржуваного рішення та позовної заяви, 24 % річних було нараховано та стягнуто саме на підставі дії пункту 3 Угоди про погашення боргу від 5 березня 2019 року, стягнення яких по рішенню Господарського суду Житомирської області і оскаржується Відповідачем (та заперечувалося в суді першої інстнації).

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що при розгляді вимог про стягнення 24% річних не можуть бути розглянуті та досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість визнання недійсною частини правочину, оскільки вони пов`язані з іншими правовідносинами.

Враховуючи наведене, посилання Позивача на те, що обставини, які є предметом дослідження у справі №902/1063/20, можуть бути розглянуті та встановлені під час розгляду даної справи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, зважаючи на оскарження Відповідачем дійсності правочину в певній частині, презумпція правочину, котра визначена статтею 204 Цивільного кодексу України, не має місце на існування саме в даний час, з огляду на існування сумнівів щодо дійсності та законності укладеного правочину, на підставі умов котрого Позивач звернувся в суд з даним позовом про стягнення 24% річних.

В той же час, суд при розгляді даної справи, зважаючи на межі та предмет дослідження спору в даній справі, не може вийти за межі позовних вимог та здійснити самостійне дослідження обставин укладення та дійсності певної частини оспорюваного правочину.

Окрім того, що ж стосується тверджень Позивача, що обставини, які будуть встановленні в справі № 902/1063/20 не матимуть ніякого значення, оскільки справа переглядається в суді апеляційної інстанції саме станом на момент існування обставин при винесенні рішення судом першої інстанції, то колегія суддів зазначає таке.

Метою апеляційного перегляду є перевірка законності та правильності винесення рішення, однак, способом такої перевірки є саме розгляд справи по суті повторно, в тому числі із врахуванням нових доказів, котрі не були дослідженні в суді першої інстанції, за умови їх подання у спосіб та порядок, визначений чинним законодавством.

Саме тому, враховуючи те, що предметом апеляційного оскарження в даній справі є нараховані 24% річних на підставі пункту 3 Угоди про погашення боргу, в той час як в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1063/20 (за позовом Відповідача до Позивача) про визнання недійсною частини правочину та на підставі якої Позивачем здійснюється стягнення та нарахування оскаржуваних 24% річних, то, на переконання колегії суду, справи №906/129/20 та №902/1063/20 є взаємопов`язаними, і вирішення справи №902/1063/20, зважаючи на обставини та докази, заявлені в даній справі, матиме істотне значення для правильного вирішення спору при розгляді даної справи №906/129/20.

Відтак, зважаючи на ту обставину, що зміст апеляційної скарги Відповідача побудований на запереченнях щодо законності та правильності стягнення 24 % річних саме на підставі пункту 3 Угоди про погашення боргу, судова колегія прийшла висновку, що результати розгляду справи №902/1063/20 матимуть істотне значення для правильного вирішення спору у справі №906/129/20, оскільки напряму можуть вплинути на дійсність заявлених Позивачем вимог в частині стягнення 24% річних.

Окрім того, колегія суддів зазначає про неможливість самостійного встановлення наявності обставин та дослідження їх доказами у даній справи, оскільки: по перше, встановлення таких обставин (щодо дійсності договору в частині та законності його укладання ) не є предметом розгляду у даній справі; по-друге, зважаючи на межі перегляду справи та докази, зібрані судом першої інстанції в даній справі, судова колегії позбавлена можливості в площинні предмета та меж розгляду даної позовної заяви, отримати відповідні докази та надати їм оцінку в даній справі.

Суд також вважає безпідставними посилання Позивача на те, що зупинення провадження у справі спричинить порушення балансу інтересів сторін (оскільки на переконання Позивача буде сприяти Відповідачеві у захисті його інтересів).

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено принцип рівності перед законом та судом.

Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 6 вересня 2005 року).

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість необхідності зупинення провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, апеляційний господарський суд звертає увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Аналіз сталої практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати за кожен довід заявника. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і аргументів, які є важливими.

Відтак підсумовуючи усе вищезазначене в даному судовому рішенні, колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені при вирішенні справи №902/1063/20, матимуть суттєве та істотне значення для розгляду справи №906/129/20, оскільки суттєво впливатимуть на оцінку правовідносин сторін та наданих сторонами доказів.

Пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодекс - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №906/129/20 до вирішення іншої справи №902/1063/20 Господарським судом Вінницької області, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає зупиненню до набрання законної сили рішенням у справі №902/1063/20.

Керуючись статтями 227-229 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження по справі №906/129/20 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням в справі №902/1063/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання недійсною частини правочину.

2. Зобов`язати сторони повідомити про усунення обставин, які зумовили зупинення у справі №902/1063/20.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 20 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.