ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 листопада 2020 року Справа № 903/499/18
Господарський суду Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом Керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави, м.Нововолинськ

до відповідача-1 Благодатної селищної ради , м. Нововолинськ, смт. Благодатне

відповідача-2 Волинського обласного благодійного фонду Карітас-Волинь, м.Нововолинськ

про скасування рішення селищної ради №30/8 від 13.07.2015р. , визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 18.08.2018р. та повернення приміщення площею 1013,1 кв.м. ,

за участю представників сторін

від прокуратури (позивача): Бородчук Оксана Василівна, наказ №410к від 14.09.2020, службове посвідчення №057398;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: Дяків Володимир Богданович, ордер серія ВС №1043638;

Встановив: 08.11.2020 рішенням Господарського суду Волинської області позов задоволено повністю. Скасовано рішення Жовтневої (Благодатної) селищної ради №30/8 від 13.07.2015р. Про затвердження оцінки вартості майна-нежитлового трьохповерхового приміщення будівлі бувшої школи в смт. Жовтневе, яке перебуває у власності територіальної громади селище Жовтневе. Визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення бувшої школи від 18.08.2015 року, укладений між Жовтневою (Благодатною) селищною радою та Волинським обласним благодійним фондом Карітас-Волинь. Зобов`язано Волинський обласний благодійний фонд Карітас-Волинь (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Митрополита Шептицького, 18А, ) повернути нежитлове приміщення: приміщення колишньої школи загальною площею 1013,1 кв.м., що знаходиться за адресою: 45490, Волинська область, м. Нововолинськ, смт. Благодатне, вул. Л.Українки, 3-А у комунальну власність територіальної громади селища Благодатне в особі Благодатної селищної ради (45490, Волинська область, м. Нововолинськ, смт. Благодатне вул. В.Стуса, 16, ). Стягнуто з Благодатної селищної ради (45490, Волинська область, м. Нововолинськ, смт. Благодатне вул. В.Стуса, 16, ) на користь прокуратури Волинської області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 3979 грн.75 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. Стягнуто з Волинського обласного благодійного фонду Карітас-Волинь (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Митрополита Шептицького, 18А, ) на користь прокуратури Волинської області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 3979 грн.75 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

На примусове виконання рішення суду 11.12.2018 видано накази №903/499/18-1, №903/499/18-2, №903/499/18-3.

Постановою Північно-західного апеляційного суду від 12.02.2019 апеляційну скаргу Волинського обласного благодійного фонду "Карітас-Волинь", м.Нововолинськ Волинської області залишено без задоволення, а рішення Господарського суд Волинської області від 08.11.2018р. у справі №903/499/18 - без змін.

Постановою Верховного суду від 12.08.2020 касаційну скаргу Волинського обласного благодійного фонду Карітас-Волинь задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 та рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2018 у справі № 903/499/18 скасовано. Справу № 903/499/18 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Матеріали справи №903/499/18 надійшли до Господарського суду Волинської області 14.09.2020

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020 справу №903/499/18 розподілено до розгляду судді Дем`як В.М.

Ухвалою суду від 18.09.2020 прийнято справу №903/499/18 до провадження, підготовче засідання призначено на 12.10.2020.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкладено підготовче засідання .02.11.2020, зобов`язано прокурора надіслати учасникам справи пояснення від 12.10.2020, про що докази подати суду та подати обґрунтовані пояснення на заяву про залишення позову від 2018 без розгляду, запропоновано відповідачам подати обґрунтовані заперечення на пояснення прокурора.

02.11.2020 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 18.11.2020, сторони повідомленні про наступне судове засідання під розписку, відповідно до ч. 5 ст. 183, ч. 3 ст. 216 ГПК України.

Представник відповідача-1 в призначене судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення за №588.

Представник відповідача-2 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання за вх. №01-57/7161/20 від 13.11.2020, в якому просить позов прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури до Благодатної селищної ради та Волинського обласного благодійного фонду Карітас-Волинь про скасування рішення селищної ради №30.8 від 13.07.2015, визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 18.08.2018 та зобов`язання повернути нежитлове приміщення, а саме приміщення, а саме приміщення колишньої школи №9 загальною площею 1013,1 кв.м. залишити без розгляду.

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що при вирішенні справи №903/499/18 судами попередніх інстанцій, не було надано належної правової оцінки запереченням відповідачів Благодатної селищної ради та ВОБФ Карітас-Волинь щодо наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Звертає увагу суду на те, що Постановою Верховного Суду у справі №903/499/18 від 12.08.2020 було фактично відхилено усі обґрунтування, які наведенні прокурором у його позові щодо наявності для представництва інтересів держави в суді по спірних правовідносинах.

Так, у Постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду під головуванням Львова Б.Ю. у справі №915/1022/18 від 20.10.2020 наголошено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 зі справи №912/2385/18.

В пункті 8.6. Постанови Верховного Суду висловлено чіткий правовий висновок, суть якого зводиться до того, що при зверненні прокурора до суду останній повинен дотриматися порядку, встановленого статтею 23 Закону України Про прокуратуру та повідомити компетентний орган перед зверненням до суду про порушення інтересів держави у спірних правовідносинах, а неповідомлення прокурором такого органу не обумовлює права прокурора на звернення до суду з цим позовом для представництва інтересів держави в суді. на підставі вищевикладеного просить залишити позоув без розгляду.

Позивач (прокурор) в судовому засіданні заперечує проти клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду з підстав викладених в поясненнях за вх.№01-57/6865/20 від 30.10.2020.

Суд, розглянувши доводи та заперечення сторін щодо клопотання про залишення позову без розгляду, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення. При цьому враховано наступне.

Пред`являючи позовну заяву про скасування рішення селищної ради від 13.07.2015 №30/9, визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 04.08.2015 та повернення нежитлового приміщення прокурором було встановлено, що компетентним органом у спірних правовідносинах (щодо розпорядження комунальним майном) є відповідний орган місцевого самоврядування Благодатна (Жовтнева) селищна рада.

Так, згідно з ч.2 ст.327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За приписами п.30 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської, селищної міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 60 цього Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Крім цього, доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Встановлено, що право власності на спірне нерухоме майно - приміщення загальноосвітньої школи №8, що знаходиться у смт. Жовтневе м.Нововолинська вул. Л. Українки, 3 належало на праві комунальної власності територіальній громаді селища Жовтневе м. Нововолинськ в особі Жовтневої селищної ради відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області Кащишиною А.В. від 08.06.2015 за №38675855. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9941881, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07.

Відтак, ураховуючи положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та належність на праві комунальної власності територіальній громаді селища Жовтневе м. Нововолинськ в особі Жовтневої селищної ради указаного нерухомого майна свідчить про те, що уповноваженим органом у спірних правовідносинах (відносинах розпорядження комунальною власністю) була Благодатна (Жовтнева) селищна рада.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, у даній нормі законодавцем чітко встановлено можливість здійснення представництва інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.

При цьому одночасно прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, органу місцевого самоврядування, а дещо абстрактні «інтереси держави», що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі й територіальних громад (Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17).

Згідно з ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Крім того, з урахуванням ст.ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак, первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Частиною 8 ст. 60 цього Закону встановлено, що право комунальної власності захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

У ст. 4 Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування серед яких, зокрема, поєднання місцевих і державних інтересів.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами територіальної громади.

Отже, прокурор може пред`явити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати.

Рішенням ЄСПЛ від 28.08.2009 «Шилкін і Побережний проти України» визначено, що згідно з усталеною практикою Конвекційних органів, установи органів місцевого самоврядування є державними органами у тому сенсі, що їх діяльність регулюється нормами публічного права і вони виконують публічні функції, якими наділені згідно Конституції та законів. Нормами міжнародного права термін «державні органи» не обмежується лише центральними органами виконавчої влади. У тих випадках, коли державна влада є децентралізованою, цей термін поширюється на будь-який національний орган, який здійснює публічні функції.

Тотожне тлумачення змісту поняття «Державні органи» міститься і в інших рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справах: «Глоба проти України», «Овчаров і Хомич проти України», «Фільштейн проти України», тощо.

Відтак, звертаючись в інтересах територіальної громади, прокурор діяв на захист інтересів держави, оскільки діяльність Благодатної (Жовтневої) селищної ради регулюється нормами публічного права і вона виконує публічні функції, якими наділена згідно Конституції та законів. Відповідно інтереси територіальної громади є інтересами держави.

Згідно зі ст.ст. 19, 143 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема щодо питань розпорядження комунальною власністю.

Відтак, держава зацікавлена у дотриманні процедур набуття прав на комунальне майно, так само як і у дотриманні норм чинного законодавства.

Так, додержання вимог Закону України «Про приватизацію майна невеликих державних підприємств» не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави, спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин.

Таким чином, керівник Володимир-Волинської місцевої прокуратури, звертаючись до суду як самостійний позивач, діяв як уповноважений орган, якому надано право на звернення до суду в інтересах інших осіб (ст. 53 ГПК України) з метою захисту інтересів держави, оскільки орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Благодатна (Жовтнева) селищна рада, самостійно порушила вимоги чинного законодавства при відчуженні майна комунальної власності, чим спричинила порушення інтересів територіальної громади селища Благодатне.

Відтак інший орган, який здійснює контроль за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог чинного законодавства України при прийнятті рішень, віднесених до їх компетенції, у тому числі щодо відчуження юридичним і фізичним особам комунального майна, і відповідно має повноваження на звернення до суду з цих питань, відсутній.

При цьому, як слідує із матеріалів справи керівник Володимир-Волинської місцевої прокуратури, звертаючись з позовом зазначав, що порушення інтересів держави, зокрема територіальної громади селища Благодатне її жителів, полягає у тому, що Благодатна (Жовтнева) селищна рада незаконно, усупереч вимогам ст.ст. 8, 10, 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», необґрунтовано, без дотримання принципів гласності, прозорості та конкурентності, без проведення процедур аукціону (конкурсу), відчужила нежитлове приміщення колишньої школи на користь єдиного покупця - ВОБФ «Карітас-Волинь», чим не забезпечила ефективного використання комунального майна, надходження більшої суми коштів від його продажу до місцевого бюджету, що прямо впливає на стан економічних, у т.ч. бюджетних інтересів територіальної громади.

Відповідно ст. ст. 13, 14 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» забезпечення принципу конкурентності при приватизації полягає у тому, що продаж об`єктів малої приватизації на аукціоні чи конкурсі полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході торгів найвищу ціну.

Однак, органом місцевого самоврядування не забезпечено ні дотримання вимог чинного законодавства з питань приватизації, ні забезпечення можливості територіальній громаді задля наповнення місцевого бюджету отримати вищу ціну за продаж об`єкту нерухомості, шляхом проведення торгів.

Вказане свідчить про наявність не лише права, але й обов`язку представляти державу (територіальну громаду) за умови бездіяльності відповідного органу Благодатної (Жовтневої) селищної ради, адже внаслідок такої бездіяльності вже втрачено можливість виручити на користь громади значної суми коштів, зокрема і через сплив строку позовної давності тому це і підпадає під виключний випадок.

Такі ж висновки щодо захисту інтересів територіальної громади (органу місцевого самоврядування) містяться у постановах Верховного Суду №4/166«б» (постанова від 02.10.2018), №910/11919/17 (постанова від 17.10.2018).

Отже, у цьому конкретному випадку компетентний орган, Благодатна селищна рада, який покликаний захищати інтереси територіальної громади селища Благодатне, самостійно вчинила порушення інтересів держави, прийнявши незаконне рішення №30/9 від 13.07.2015, яким дала згоду на відчуження усупереч вимогам чинного законодавства приміщення загальноосвітньої школи №8 площею 1645 кв.м. за адресою вул. Л. Українки, 3 у с. Благодатне м. Нововолинськ, а, в подальшому, уклала з ВОБФ «Карітас-Волинь» договір купівлі-продажу цього ж майна.

Саме рішення №30/9 від 13.07.2015 Благодатної (Жовтневої) селищної ради є підставою для відчуження спірного майна, відповідно й було підґрунтям укладеного договору купівлі-продажу від 04.08.2020.

Крім того, протягом 3 років з моменту прийняття оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування та укладення договору купівлі-продажу, Благодатна селищна рада не вживала заходів щодо усунення порушень Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», дотримання суспільного інтересу територіальної громади та відновлення її прав на отримання конкурентної та об`єктивної ринкової ціни за реалізований об`єкт комунальної власності, а ще й зазначала про відсутність допущених порушень, ігноруючи вимоги Конституції та Законів України.

Вищенаведене свідчить про її бездіяльність тобто нездійснення захисту інтересів держави в особі територіальної громади.

Отже, враховуючи наведене, позовна вимога про скасування рішення Благодатної (Жовтневої) селищної ради від 13.07.2015 №30/9 спрямована саме даному органу місцевого самоврядування.

Наведене узгоджується з положеннями ст.45 ГПК України, відповідно до якої відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відтак, при наявності позовної вимоги про скасування рішення Благодатної (Жовтневої) селищної ради від 13.07.2015 №30/9, лише Благодатна (Жовтнева) селищна рада є належним відповідачем, а не ВОБФ «Карітас-Волинь» чи будь-яка інша фізична чи юридична особа.

Крім цього, орган місцевого самоврядування Благодатна (Жовтнева) селищна рада не має повноважень щодо скасування власного прийнятого ненормативного правового акту (в силу рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 - справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), а тому звернення до суду прокурора про визнання акту незаконним та його скасування через невідповідність Конституції та Законам України є способом захисту інтересів держави (територіальної громади), що передбачений законом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.09.2020 у справі №921/341/19 (подібні правовідносини) висловлено висновок щодо визначення прокурором відповідачем органу місцевого самоврядування.

Так, суд вказав: «оскільки захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Тернопіль має здійснювати Тернопільська міська рада, проте, саме цей орган місцевого самоврядування визначено прокурором відповідачем з посиланням на те, що він вчинив протизаконні, на думку прокурора дії, які порушують інтереси держави в особі територіальної громади м. Тернопіль, прокурором правомірно заявлено відповідний позов, а Тернопільську міську раду визначено одним із відповідачів у цій справі, позаяк іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Тернопіль, виходячи із спірних правовідносин, не існує».

Подібна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №916/749/17.

Доводи відповідача 2 щодо наявності підстав для залишення позову прокурора в даній справі без розгляду з мотивів викладених у постанові Верховного суду від 20.10.2020 по справі №915/1022/18, зокрема у п. 8.6, де вказано: що при зверненні прокурора до суду останній повинен дотриматися порядку, встановленого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та повідомити компетентний орган перед зверненням до суду про порушення інтересів держави у спірних правовідносинах, а неповідомлення прокурором такого органу не обумовлює права прокурора на звернення до суду з цим для представництва інтересів держави в суді».

Не взято до уваги суду, оскільки в матеріалах справи міститься лист Володимир-Волинської місцевої прокуратури від 20.06.2018 №34/4-1207вих-18 (а.с 72, Т.1) зі змісту якого слідує, що прокурор має намір здійснювати представництво інтересів держави в суді за фактом продажу об`єкта нерухомого майна Волинському обласному благодійному фонду «Карітас- Волинь», що є предметом даного судового спору.

Крім того, щодо наявності підстав для пред`явлення прокурором позову в даній справі самостійно, також вплинуло і те, що предметом даного спору є визнання недійсним рішення ради, де відповідачем за таким позовом має бути саме рада, рішення якої оспорюється.

Дана обставина виключає можливість Благодатної селищної ради бути одночасно і позивачем і відповідачем у справі.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що прокурором доведено підстави за яких він правомірно подав позов самостійно в якості позивача, наявність порушення інтересів територіальної громади селища Благодатне, неналежне виконання Благодатною селищною радою повноважень щодо їх захисту.

Отже, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, у відповідності до ч. 2 до ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 185, 207, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив :

1. В клопотанні Волинського обласного благодійного фонду Карітас-Волинь про залишення позову прокурора без розгляду за вх. 01-57/7161/20 від 13.11.2020 відмовити.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на "02" грудня 2020 р. на 15:00 год.

3. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Волинської області за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі 54а, в залі судових засідань № 103.

4. Згідно ст. 207 ГПК України учасники справи можуть подати заяви чи клопотання, додаткові документи, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені у підготовчому провадженні до моменту розгляду справи по суті із обґрунтуванням поважності причин їх неподання у визначений строк.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя В. М. Дем`як