РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.11.2020Справа № 911/1634/20

За позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»

(м. Біла Церква Київської області)

До Державної установи «Центр пробації» (м. Київ)

Про стягнення 10.635,26 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державної установи «Центр пробації» про стягнення 10.635,26 грн, з яких: 9.695,72 грн основного боргу, 390,79 грн 3% річних, 548,75 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору № 626/36 К від 28.02.20. про закупівлю за державні кошти теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.20. відкрито провадження у справі № 911/1634/20, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01.07.20. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву.

08.07.20. позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.20. встановлено, що місцезнаходженням відповідача є місто Київ та направлено матеріали даної справи за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, 02.09.20. справу № 911/1634/20 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.20. суддею Ващенко Т.М. прийнято справи № 911/1634/20 до свого провадження, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Вказану ухвалу отримано позивачем 08.09.20. та відповідачем на дві адреси 10.09.20.

21.09.20. позивачем подано письмові пояснення в яких вказано, що відповідачем заборгованість не сплачено.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Дату ухвалення даного рішення визначено з врахуванням перебування судді на навчанні з 02.11.20. по 06.11.20.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.02.19. між позивачем (Теплопостачальна організація) та відповідачем (Замовник, Споживач) було укладено Договір № 626/36К про закупівлю за державні кошти (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого його предметом є надання замовнику теплової енергії та централізованого гарячого водопостачання (ДК 021-20-8 «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція») - (теплова енергія : опалення)).

Теплопостачальна організація постачає Замовнику теплову енергію для користування Білоцерківському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, б-р Олександрівський,94, а Споживач зобов`язується прийняти на межі балансової належності з найменшими витратами та платити за встановленими тарифами (п. 1.2 Договору).

Строк дії Договору погоджено пунктом 10.1 з дня підписання та діє до 30.04.19. Згідно з ч. 3 ст. 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.19.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

В силу приписів ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Позивач вказує, що за січень-квітень 2019 року за Договором ним було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 23.364,22 грн, з яких відповідачем було сплачено 13.668,50 грн.

З підстав наявності боргу в сумі 9.695,72 грн позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 5.4 Договору приймання-передача теплової енергії, поставленої Теплопостачальною організацією Замовнику, оформлюється щомісячним актом приймання-передачі.

Судом встановлено, що у відповідності до актів приймання-передачі за Договором за січень-квітень 2019 року позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 23.364,22 грн.

При цьому, непідписаний зі сторони відповідача акт за січень 2019 року є погодженим Споживачем в порядку п. 5.4 Договору за відсутності заперечень останнього.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Розділом 4 Договору встановлено наступне. Розрахунки за надану теплову енергію здійснюються за встановленими тарифами, згідно норм та фактично опалювальної площі відповідно до розрахунку витрат тепла (теплового навантаження). При наявності засобів обліку щомісячно 15 числа направляється представник Замовника до Теплопостачальної організації для оформлення акту про використану теплову енергію, де розрахунковим періодом є період рівний 30 календарним дням. Розрахунок за спожиту теплову енергію бюджетні установи проводять на початок наступного періоду за розрахунковим, але не пізніше 15 числа, інші Споживачі протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту на оплату. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 5 числа місяця наступного за місяцем поставки теплової енергії.

Відповідачем було оплачено 13.668,50 грн.

Несплаченою залишилась заборгованість за січень 2019 року в сумі 9.695,72 грн.

Доводи відповідача про відсутність підстав оплачувати спожиту теплову енергію виходячи зі зменшеної сторонами 26.04.19. шляхом укладення додаткової угоди № 1 до Договору ціни Договору, не приймаються судом, оскільки по-перше, умови Договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.19., по-друге, відповідачем теплову енергію спожито і вона має бути ним оплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Строк оплати теплової енергії на суму 9.695,72 грн за січень 2019 року є таким, що настав.

За наявними в матеріалах справи документами судом встановлено, що станом на день звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 9.695,72 грн, внаслідок чого вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також позивачем пред`явлено до стягнення 390,79 грн 3% річних, 548,75 грн інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши періоди та суми, визначені позивачем, суд здійснив перерахунок з врахуванням того, що строк оплати за січень 2019 року становив по 15.02.19. включно, отже прострочення настало з 16.02.19., та встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 372,63 грн 3% річних, 423,22 грн інфляційних втрат.

3% річних в сумі 18,16 грн та інфляційні втрати в сумі 125,53 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи «Центр пробації» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, б. 81; ідентифікаційний код 41847154) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (09109, м. Біла Церква Київської області, м. Мережна,3; ідентифікаційний код 04654336) 9.695 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн 72 коп. основного боргу, 372 (триста сімдесят дві) грн 63 коп. 3% річних, 423 (чотириста двадцять три) грн 22 коп. інфляційних втрат, 2.073 60 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко