ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.2020 Справа № 905/1498/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АБРАЗИВ ГРУП, м. Маріуполь

до відповідача: Приватного акціонерного товариства СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м. Краматорськ

про стягнення 34125,47грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 29.09.2020 по 20.10.2020

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю АБРАЗИВ ГРУП, м.Маріуполь, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м.Краматорськ про стягнення 34125,47грн, з яких: заборгованість в сумі 32380,65грн, 3% річних в сумі 623,00грн, пеня у сумі 733,91грн, інфляційні втрати у сумі 387,91грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №61/52 від 02.03.2018 щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за отриманий товар, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача борг, пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1498/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 29.09.2020 о 10:00 год.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 29.09.2020 по 20.10.2020.

Розпорядженням голови Господарського суду Донецької області Про запровадження дистанційної роботи в суді від 20.10.2020 №21-р у зв`язку з підтвердженим випадком гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у секретаря судового засідання, на виконання постанови Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 від 20 травня 2020 року №392 (зі змінами та доповненнями), відповідно до Законів України Про захист населення від інфекційних хвороб від 6 квітня 2000 року №1645-III (зі змінами та доповненнями), Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року №540-IX (зі змінами та доповненнями), враховуючи тривалий контакт з особою, що захворіла на COVID-19, та з метою запобігання поширення інфекції та ізоляції контактних осіб, встановлено судді Курило Ганні Євгеніївні дистанційну роботу за фактичним місцем проживання в м.Харкові.

У зв`язку з дистанційною роботою судді Курило Г.Є. за фактичним місцем проживанням в м.Харкові 20.10.2020 судове засідання по справі №905/1498/20 не відбулось.

Ухвалою суду від 26.10.2020 визначено дату та час проведення судового засідання у справі №905/1498/20: 17.11.2020 о 10:20 год.

Представники сторін у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Виходячи з того, що відповідач обізнаний з фактом відкриття провадження у даній справі, про що свідчать поштові повідомлення, приймаючи до уваги, що суд оголошував перерву в судовому засіданні, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, господарський суд встановив наступне.

02.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АБРАЗИВ ГРУП» (постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Старокраматорський машинобудівний завод» (покупець, відповідач) укладено договір поставки №61/52 (договір), за змістом п.1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Найменування (асортимент), ціна, терміни поставки, кількість, гарантія, загальна вартість цього товару вказуються в специфікаціях, які додаються до договору і є його невід`ємною частиною. Якість товару має відповідати вимогам ДСТУ, СТУ, ТУ та підтверджуватися сертифікатом якості виробника (п.п. 1.2., 1.3. договору).

У розділі 2 договору сторони визначили ціну товару та порядок розрахунків, зокрема відповідно до п.2.1. постачальник постачає товар за адресою покупця за домовленими цінами, які вказуються в специфікаціях.

Сума цього договору складається із загальної вартості зазначеної у специфікаціях, доданих до договору. Валюта договору та платежу - українська гривня. Форма розрахунків - безготівкова. Оплата за товар, обумовлена у специфікаціях, здійснюється в наступному порядку: 100% - оплата протягом 30 банківських днів з моменту постачання і передачі товаросупровідних документів. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з рахунку покупця (п.п. 2.2. 2.6. договору).

Відповідно до п.3.1. договору постачальник постачає товар за адресою покупця автомобільним транспортом. Поставка товару здійснюється на умовах DAP (ПАТ «СКМЗ» м.Краматорськ) згідно «Інкотермс 2010».

Датою поставки вважається дата, зазначена покупцем у товаросупровідних документах, за умови виконання постачальником вимог п.3.4. цього договору (п.3.3. договору).

За змістом п.3.4. договору разом з товаром постачальник зобов`язаний надати покупцю наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактуру; товаротранспортну накладну; видаткову накладну; сертифікат якості.

Строки поставки товару вказуються в специфікаціях, що додаються до договору (п.3.5. договору).

Згідно з п.3.6. договору право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника. Поставка вважається здійсненою, а товар отриманим з моменту виконання вимог п.п. 3.3., 3.4. цього договору.

Приймання товару за фактичною кількістю здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» №П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 (п.4.1. договору).

У відповідності до п.4.2. договору приймання товару за якістю здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» №П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966.

Товар вважається прийнятим за кількістю місць згідно з кількістю місць, зазначених у накладній; за кількістю виробів згідно зі специфікацією, пакувальним листом; за якістю відповідно до сертифіката якості або іншим документом (п.4.3. договору).

Згідно з п.6.1. договору в разі порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Положеннями п.6.2. договору передбачено, що за прострочення остаточної оплати передбачену п.2.5. покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 2% від вартості вказаної в специфікації.

Спори та розбіжності, які можуть виникнути між сторонами при виконанні цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. В разі, якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку відповідно до ГПК України, за місцем знаходження відповідача (п.п. 8.1., 8.2. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019 (п.9.11 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

В рамках укладеного договору, сторонами підписано специфікацію №18 від 12.09.2019 всього на суму 21314,96грн, в тому числі ПДВ 3552,48грн. За змістом даної специфікації умови оплати 100% оплата протягом 30 банківських днів з моменту постачання і передачі товаросупровідних документів. Термін поставки протягом 30 робочих днів з моменту підписання специфікації. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника. Гарантія не передбачена.

Також 25.10.2019 сторонами підписано специфікацію №19 до договору №61/52 від 02.03.2018 всього на суму 13717,45грн, в тому числі ПДВ 2286,24грн. За змістом даної специфікації умови оплати 100% оплата протягом 30 банківських днів з моменту постачання і передачі товаросупровідних документів. Термін поставки протягом 30 робочих днів з моменту підписання специфікації. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника. Гарантія не передбачена.

На виконання умов договору 12.09.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 21314,96грн, в тому числі ПДВ 3552,48грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №2615 від 12.09.2019, довіреності №2171 від 10.09.2019, у видатковій накладній №2615 від 12.09.2019 та довіреності №2171 від 10.09.2019 є посилання на договір №61/52 від 02.03.2018 та рахунок на оплату №2689 від 06.09.2019.

25.10.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 13717,45грн, в тому числі ПДВ 2286,24грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №3050 від 25.10.2019, довіреності №2341 від 25.10.2019, у видатковій накладній №3050 від 25.10.2019, довіреності №2341 від 25.10.2019 є посилання на договір №61/52 від 02.03.2018 та рахунок на оплату №3165 від 25.10.2019.

18.11.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 1663,20грн, в тому числі ПДВ 277,20грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №3274 від 18.11.2019, довіреності №2429 від 18.11.2019, у видатковій накладній №3274 від 18.11.2019 та довіреності №2429 від 18.11.2019 є посилання на договір №61/52 від 02.03.2018 та рахунок на оплату №3420 від 18.11.2019.

Отже позивачем доведений факт поставки товару в рамках договору №61/52 від 02.03.2018 на загальну суму 36695,61грн.

В матеріалах справи наявні наступні рахунки на оплату: №3420 від 18.11.2019 на суму 1663,20грн, в тому числі ПДВ 277,20грн, №3165 від 25.10.2019 суму 13717,45грн, в тому числі ПДВ 2286,24грн, №2689 від 06.09.2019 на суму 21314,96грн, в тому числі ПДВ 3552,48грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №61/52 від 02.03.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м.Краматорськ про 34125,47грн, з яких: заборгованість в сумі 32380,65грн, 3% річних в сумі 623,00грн, пеня у сумі 733,91грн, інфляційні втрати у сумі 387,91грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2.5. договору оплата за товар, обумовлена у специфікаціях, здійснюється в наступному порядку: 100% - оплата протягом 30 банківських днів з моменту постачання і передачі товаросупровідних документів.

В специфікаціях до договору зазначені аналогічні строки оплати поставленого товару.

Згідно ч.1 ст.666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ч.2 ст.666 Цивільного кодексу України).

В той же час, статтею 688 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок покупця повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Виходячи зі змісту статей 688 та 690 Цивільного кодексу України, товари, від яких покупець відмовився, повинні прийматися ним на відповідальне зберігання.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно договору зобов`язань щодо надання відповідачу документів, не надано доказів відмови від цієї продукції та прийняття її у встановленому порядку на відповідальне зберігання, суд дійшов висновку, що свої зобов`язання позивач виконав у відповідності з умовами договору та надав разом з товаром документи, зазначені в п.3.4. договору разом з товаром.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач наполягає, а відповідач не спростовує, що 18.11.2019 відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 8314,96грн.

З урахуванням умов договору та положень чинного цивільного законодавства, приймаючи до уваги, що відповідачем не доведено факт оплати поставленого товару, суд дійшов висновку про порушення відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого товару, однак при розрахунку суми заборгованості позивачем була допущення арифметична помилка, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають частковому задоволенню в розмірі 28380,65грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 733,91грн пені за період з 24.10.2019 по 04.08.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст.551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями п.6.2. договору передбачено, що за прострочення остаточної оплати передбачену п.2.5. покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 2% від вартості вказаної в специфікації.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати вартості отриманого за договором товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем надано в матеріали справи розрахунок пені з якого вбачається, що позивачем не вірно визначена дата початку нарахування пені, оскільки прострочення платежу повинно розраховуватись наступним чином:

1) за видатковою накладною №2615 від 12.09.2019 на суму 21314,96грн, починаючи з 26.10.2019; враховуючи часткову оплату на суму боргу 13000,00грн, починаючи з 18.11.2019;

2) за видатковою накладною №3050 від 25.10.2019 на суму 13717,45грн, починаючи з 07.12.2019;

3) за видатковою накладною №3274 від 18.11.2019 на суму 1663,20грн, починаючи з 29.12.2019.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з того, що договором поставки №61/52 від 02.03.2018 не встановлено іншого порядку припинення нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором, до даного спору застосовуються положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, зокрема:

1) за видатковою накладною №2615 від 12.09.2019 26.04.2020;

2) за видатковою накладною №3050 від 25.10.2019 07.06.2020;

3) за видатковою накладною №3274 від 18.11.2019 29.06.2020.

Після здійснення судом перерахунку пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного періоду прострочення та з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та враховуючи умови п.6.2. договору поставки, судом встановлено, що розмір пені становить 733,91грн. З огляду на вказане, вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню.

Також позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в сумі 623,00грн за період з 24.10.2019 по 04.08.2020.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

Позивачем надано в матеріали справи розрахунок пені з якого вбачається, що позивачем не вірно визначена дата початку нарахування 3% річних, оскільки прострочення платежу повинно розраховуватись наступним чином:

1) за видатковою накладною №2615 від 12.09.2019 на суму 21314,96грн, починаючи з 26.10.2019; враховуючи часткову оплату на суму боргу 13000,00грн, починаючи з 18.11.2019;

2) за видатковою накладною №3050 від 25.10.2019 на суму 13717,45грн, починаючи з 07.12.2019;

3) за видатковою накладною №3274 від 18.11.2019 на суму 1663,20грн, починаючи з 29.12.2019.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", суд визнає його арифметично не вірним. Суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 620,70грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 387,91грн.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18.

Як встановлено судом, позивачем інфляційні втрати нараховані за періоди, які становлять менше місяця. Суд самостійно здійснив перерахунок інфляційних втрат та встановив, що до стягнення підлягають інфляційні втрати в розмірі 371,04грн за період з грудня 2019 року по липень 2020 року.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 30096,63грн, з яких 28380,65грн - сума основного боргу, 733,91грн - пеня, 620,70грн - 3% річних, 371,04грн інфляційні втрати.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача, оскільки з його вини виник спір.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст.232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АБРАЗИВ ГРУП, м. Маріуполь до Приватного акціонерного товариства СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м. Краматорськ про стягнення 34125,47грн - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Конрада Гампера, буд.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АБРАЗИВ ГРУП (69084, м.Запоріжжя, вул.Магістральна, буд.100-А; ) 28380,65грн - сума основного боргу, 733,91грн - пеня, 620,70грн - 3% річних, 371,04грн інфляційні втрати, 2102,00грн - судовий збір.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 17.11.2020 складено та підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило