ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. Справа №914/2296/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за № 2296-2 від 24.09.2020 року (вх. № 01-05/2622/20 від 24.09.2020 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року про відмову у відкритті провадження (суддя О.З. Галамай; повний текст ухвали складено 14.09.2020 року)

у справі № 914/2296/20

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (надалі АТ «Львівгаз»)

до відповідача: Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України

про визнання протиправною відмови Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надати відомості і копії документів на адвокатський запит адвоката Москаля А.Б. від 12.08.2020 № 2720 та зобов`язання Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України протягом 5 робочих днів надати на адвокатський запит від 12.08.2020 № 2720: копії розпорядчих документів про призначення експертів для проведення первісної і додаткової експертиз у справі №914/1136/16; копії матеріалів наглядового провадження у експертизах № 7108 та № 5214 по справі № 914/1136/16; відомості (прізвище та ініціали) про експерта, якому було доручено проведення експертиз № 3418, № 7108 та № 5214 у справі № 914/1136/18, та про строк, протягом якого експерт мав повноваження на проведення експертизи,

за участю:

від позивача: Гарбузюк Р.О. представник (витяг з трудового договору від 02.01.2020 року);

від відповідача: Сидор А.І. представник (довіреність №9 від 23.10.2020 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

08.09.2020 2020 року АТ «Львівгаз» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання протиправною відмови Львівського НДІСЕ надати відомості і копії документів на адвокатський запит адвоката Москаля А.Б. № 2720 від 12.08.2020 року та зобов`язання Львівського НДІСЕ протягом 5 робочих днів надати на адвокатський запит № 2720 від 12.08.2020 року: копії розпорядчих документів про призначення експертів для проведення первісної і додаткової експертиз у справі №914/1136/16; копії матеріалів наглядового провадження у експертизах № 7108 та № 5214 по справі № 914/1136/16; відомості (прізвище та ініціали) про експерта, якому було доручено проведення експертиз № 3418, № 7108 та №5214 у справі № 914/1136/18, та про строк, протягом якого експерт мав повноваження на проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року у справі №914/2296/20 (суддя О.З. Галамай) відмовлено у відкритті провадження за позовом АТ «Львівгаз». Позовну заяву з додатками повернуто на адресу позивача.

Ухвала суду мотивована тим, що ця справа не підвідомча господарському суду, оскільки в спірних правовідносинах відсутній спір про право. Дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. При цьому, суд зауважив, що позивач не позбавлений права звернутись в межах справи № 914/1136/16 з клопотанням про витребування доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Вказує, що діяльність відповідача з надання послуг проведення судових експертиз на експертних досліджень є господарською, відповідно до ч.2 ст.3 ГК України здійснюється без мети одержання прибутку. Зазначає, що відповідач не є органом державної влади, не надає адміністративних послуг і у спірних правовідносинах не здійснює щодо позивача публічно-владних управлінських функцій. Зауважує, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень. Звертає увагу на те, що відмову у наданні копій документів і відомостей, відповідач обгрунтовує нормами цивільного законодавства, що свідчить про наявність спору про право. Наведене, на думку скаржника, свідчить про наявність спору про право, що виключає адміністративну юрисдикцію спору. Покликається на те, що в силу ч.1 ст.12, ч.1 ст. 15 ЦК України, відповідно до яких особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року у справі №914/2296/20 та направити справу на розгляд місцевому господарському суду.

Доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Львівгаз на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року у справі №914/2296/20.

Відповідно до ухвали Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 року призначено справу №914/2296/20 до розгляду на 26.10.2020 року о 15 год. 00 хв.

З підстав, зазначених в ухвалі від 26.10.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець) суд відклав розгляд даної справи на 16.11.2020 року о 10 год. 15 хв.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії В.М. Гриців склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується витягом з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 року, який наявний в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд місцевому господарському суду.

Представник відповідача погодився з доводами апелянта про те, що спір підлягає розгляду в господарському суді, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд місцевому господарському суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець; 17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017 року) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017 року) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України) (в редакції з 15.12.2017 року).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

У поданій до місцевого господарського суду позовній заяві (вх. № 2440 від 08.09.2020 року) АТ «Львівгаз» просить визнати протиправною відмову Львівського НДІСЕ надати відомості і копії документів на адвокатський запит адвоката Москаля А.Б. № 2720 від 12.08.2020 року та зобов`язати Львівський НДІСЕ протягом 5 робочих днів надати на адвокатський запит № 2720 від 12.08.2020 року: копії розпорядчих документів про призначення експертів для проведення первісної і додаткової експертиз у справі №914/1136/16; копії матеріалів наглядового провадження у експертизах № 7108 та № 5214 по справі № 914/1136/16; відомості (прізвище та ініціали) про експерта, якому було доручено проведення експертиз № 3418, № 7108 та №5214 у справі № 914/1136/18, та про строк, протягом якого експерт мав повноваження на проведення експертизи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувала відмова відповідача надати на адвокатські запити адвоката Москаля А.В. №2655 від 13.07.2020 та №2720 від 12.08.2020 належним чином завірені копії розпорядчих документів про призначення експертів для проведення первісної і додаткової експертиз у справі №914/1136/16. Позивач зазначає у своєму позові, що, направляючи запити відповідачу, адвокат Москаль А.В. на підставі ордеру серія КВ №718535 від 13.07.2020 діяв як представник АТ «Львівгаз». Відомості, які адвокат просив відповідача надати, не належать до інформації з обмеженим доступом. Відповідач мав обов`язок, визначений ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», але від його виконання ухилився.

Так, відповідно до положень частин 1-3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначені вище законодавчі норми, проаналізувавши зміст позовних вимог у справі №914/2296/20, апеляційний господарський суд вважає, що спір у даній справі не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а рішення, дії чи бездіяльність відповідача як розпорядника запитуваної інформації особа вправі оспорювати відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в суді адміністративної юрисдикції.

Отже, суд першої інстанцій в оскаржуваній ухвалі зробив правильний висновок про те, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції і не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає ухвалу господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року у справі № 914/2296/20 законною та обґрунтованою.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 175, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за № 2296-2 від 24.09.2020 року (вх. № 01-05/2622/20 від 24.09.2020 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 14.09.2020 року у справі № 914/2296/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя Г.Г. Якімець