ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 9/263-10-4928
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, ) вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, );

до відповідачів: 1) Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа,1, ); 2) Комунального підприємства "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування" (65091, м. Одеса, вул. Комітетська, 10-А, );

про усунення перешкод та стягнення 500000грн.

За участю представників:

Від позивача (заявника): - Харченко І.Є., ордер № 649508, дата видачі : 10.11.20;

Від відповідача1: не з`явився.

Від відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області (суддя Меденцев П.А.) перебувала справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" до Одеської міської ради та Комунального підприємства "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування" про усунення перешкод та стягнення 500000грн.

Ухвалою від 09.03.2011р. затверджено мирову угоду від 09.03.2011р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА", Одеською міською радою та Комунальним підприємством "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування", а також припинено провадження у справі.

10.11.2020р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанії "ОДЕСА" (вх. ГСОО № 2-4040/20) про роз`яснення судового рішення, а саме, ухвали Господарського суду Одеської області від 09.03.2011р. у справі №9/263-10-4928.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, ) вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928 прийняти до провадження та розгляд спризначено на 19.11.2020 року.

Однак, 19.11.2020 року представники сторін у судове засідання не зявились.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, ) вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928 відкладено на 20.11.2020 року.

Секретарем судового засідання 19.11.2020 року телефонограмами сторін було повідомлено про призначення розгляду заяви на 20.11.2020 року о 11:30 год.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, з наступних мотивів.

Як зазначає заявник, ухвалою від 09.03.2011р. затверджено мирову угоду від 09.03.2011р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА", Одеською міською радою та Комунальним підприємством "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування", а також припинено провадження у справі. Предметом даної мирової угоди є врегулювання: сукупності правовідносин, пов`язаних з належним на праві власності ТОВ Авіакомпанії «Одеса» майном, будівель та споруд розташованих на аеродромі «Застава», а саме: аеровокзал, будівлю ЛО, туалет теплий, комерційний склад, будівлю бухгалтерії, туалет, штабну будівлю, будинок дерев`яний збірний, лінійні майстерні, цех ремонту, будівлю складу ОМТС, будівлю автобази, будівлю техбригади, об`єкт Х-Ю (бомбосховище), КГТП, док-склад, док спецапаратури, док склад, трансформаторну підстанцію (2 будівлі), вертикальний бокс, північний привід, південний привід, механізований док, бензосклад, ВПП, льотне поле, перонний майданчик, під`їзну зовнішню дорогу, якірні стоянки, майданчик АТБ, дегазаційний майданчик, водопровідну мережу - за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22-Г, а також прав на земельну ділянку, на якій вказані будівлі та споруди розташовані, площею 331,75 га, розташовану в селищі Ленінському в Малиновському районі м. Одеса між автошляхами Об`їздна дорога та вул. Тираспольське шосе. Сторони вживають усі дії, спрямовані на припинення судових спорів по всім справам, що перебувають у провадженні судів на території України, які стосуються предмету спору по справі № 9/263-10-4928, або безпосередньо впливають на її розгляд. Ці дії вичиняються Позивачем, Відповідачем 1 та Відповідачем 2 безпосередньо в день затвердження господарським судом Одеської області мирової угоди по цій справі. Даним Відповідач 1 підтверджує, що не має претензій та прав на майно, належне та зареєстроване за Позивачем, а саме, будівлі та споруди розташовані на аеродромі «Застава», та становлять: аеровокзал, будівлю ЛО, туалет теплий, комерційний склад, будівлю бухгалтерії, туалет, штабну будівлю, будинок дерев`яний збірний, лінійні майстерні, цех ремонту, будівлю складу ОМТС, будівлю автобази, будівлю техбригади, об`єкт Х-Ю (бомбосховище), КПП, док-склад, док спецапаратури, док склад, трансформаторну підстанцію (2 будівлі), вертикальний бокс, північний привід, південний привід, механізований док, бензосклад, ВПП, льотне поле, перонний майданчик, під`їзну зовнішню дорогу, якірні стоянки, майданчик АТБ, дегазаційний майданчик, водопровідну мережу - за адресою; м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22-Г. Позивач констатує, що на момент підписання даної мирової угоди належне Позивачу майно перебуває у його володінні й користуванні. Позивач не має майнових та немайнових претензій до Ради та її виконавчих органів з питань, пов`язаних з врегулюванням сукупності правовідносин, пов`язаних з належним на праві власності ТОВ Авіакомпанії «Одеса» майном, будівель та споруд розташованих на аеродромі «Застава». Позивач відмовляється від всіх заявлених ним позовних вимог по справі № 9/263-10-4928, що розглядається в господарському суді Одеської області. Беручи до уваги, що на кладовищі «Західне» в районі Ленінського селища в місті Одесі виконані поховання людей і діючи відповідно до загальноприйнятих норм моралі у відповідності з людським відношенням до світлої пам`яті померлих, даним Позивач підтверджує про відсутність претензій до Відповідача 1 та Відповідача 2 щодо використання земельної ділянки, яка вже перебуває під похованнями, площею приблизно 178,75 га, розташовану в селищі Ленінське в Малиновському районі м. Одеса між автошляхами Об`їздна дорога та вул. Тираспольське шосе (Тираспольське шосе, 22-Г). Відповідачі погоджуються усунути перешкоди на користь ТОВ «Авіакомпанія Одеса» у користуванні земельною ділянкою 153,0037 га, розташовану в селищі Ленінське в Малиновському районі м. Одеса між автошляхами Об`їздна дорога та вул. Тираспольське шосе (Тираспольське шосе, 22-Г). Розмір земельної ділянки встановлено на стор. 23-24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» 01.03.2011 р. Відповідач 2 зобов`язується здійснювати поховання померлих на кладовищі «Західне» лише на тій земельній ділянці, яка зазначена в п. 6 цієї угоди. Відповідач 1 зобов`язується у строки, передбачені чинним законодавством з моменту узгодження (укладення) даної Мирової угоди, винести на розгляд пленарного засідання Ради питання про прийняття рішення про надання Позивачу в оренду земельну ділянку розташовану в селищі Ленінське в Малиновському районі м. Одеси між автошляхами Об`їздна дорога та вул. Тираспольське шосе (Тираспольське шосе, 22-Г), площею 153,0037 га, розмір якої встановлено на стор. 23-24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» від 01.03.2011 р., у зв`язку з наявним у Позивача правом землекористування даною земельною ділянкою та розташуванням на ній належного Позивачу нерухомого майна. Підтвердженням щодо надання в оренду Позивачу земельної ділянки площею 153,0037 га, розмір якої встановлено на стор. 23 24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» від 01.03.2011 р. розташованої, селище Ленінське у Малиновському районі м. Одеси між автошляхами Об`їздна дорога та вул. Тираспольське шосе, є укладення, на підставі рішення сесії Ради, відповідного договору оренди. Відповідач 1 зобов`язується розглянути питання про викуп земельної ділянки площею 153,0037 га, розмір якої встановлено на стор. 23-24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» від 01.03.2011 р. на пленарному засіданні Ради у разі якісного та своєчасного виконання усіх умов договору оренди. Позивач зобов`язується своєчасно, за першою ж вимогою, надати Відповідачу 1 пакет усіх передбачених чинним законодавством документів необхідних для виконання покладених даною угодою на Відповідача 1 зобов`язань. Позивач зобов`язується своєчасно здійснювати усі передбачені чинним законодавством платежі необхідні для реалізації положень даної угоди. Сторони попереджені про правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 80 ГПК України, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається. Після затвердження зазначеної мирової угоди наявні обставини, які вказують на наявність підстав для роз`яснення вказаної ухвали суду. Між «Еспериментальним виробничим інноваційним об`єднанням» (правонаступник Аеропорту цивільного повітряного флоту) та ТОВ Авіакомпанія «Одеса» 08.10.1991 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ Авіакомпанія «Одеса» набуло право власності на будівлі та споруди розташовані на аеродромі «Застава» (м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г). У подальшому листом виконавчого комітету міського управління по земельним ресурсам та кадастру Одеської міської ради від 10.12.1998 № 3511 повідомлено ТОВ Авіакомпанія «Одеса», що необхідно оформити документи, які підтверджують право користування займаною земельною ділянкою під будівлями та спорудами, які були придбані на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.1991. Оформлення вищевказаних документів не відбулося через численні судові спори, за результатами яких було підтверджено право власності ТОВ Авіакомпанія «Одеса» на придбане майно. Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 26.11.2010 у справі № 22/380-07-8895 (розміщене в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою -http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12610731), яке залишено в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2011 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/14104406), відмовлено у задоволенні позову прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель та споруд аеродрому «Застава». Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2009 у справі № 2-а-9197/09/1570 зобов`язано КП «Одеське міське БТІ» зареєструвати право власності на будівлі та споруди загальною площею 7783,4 кв. м, які розташовані по вул. Тираспольське шосе, 22-Г в м. Одеса за ТОВ Авіакомпанія «Одеса». Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2010 у справі № 2-а-2713/10/1570 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/10792003), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2010 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12016801), за позовом ТОВ «Авіакомпанія «Одеса» зобов`язано КП «ОМБТІ та РОН» скасувати державну «Застава», визнано нечинним свідоцтво про право власності на нежилі будівлі та споруди від 26.09.2007, видане Територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2010 у справі № 12-31-15-22/381-07-8905 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/10629905), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2010 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/11146350), відмовлено у позові прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради до ЕВЮ і ТОВ Авіакомпанія «Одеса» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.10.1991. Задоволено зустрічний позов ТОВ та витребувано у Одеської міської ради будівлі та споруди аеродрому «Застава». Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року при переході права власності на будівлю та споруду разом з цими об`єктами переходить і право володіння або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Статтею 120 чинного на теперішній час Земельного кодексу України також передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Також, приймаючи рішення у вказаній вище справі № 22/380-07-8895 Господарський суд Одеської області в рішенні від 26.11.2010 (розміщене в Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12610731) вказав: «Отже, наявність права власності ТОВ Авіакомпанія «Одеса» на будівлі та споруди аеродрому «Застава» та право користування земельною ділянкою на якій вони розташовані та необхідною для їх обслуговування, на час звернення Прокуратури міста Одеси з позовом в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до Одеського об`єднаного авіазагону і до Експериментального виробничого інноваційного об єднання про визнання договору купівлі- продажу від 20 лютого 1991 року недійсним, підтверджені низкою судових рішень та фактичними обставинами по даним справам та які безумовно, по своїй суті є нововиявленими». Враховуючи викладене, виходячи з положень Земельного кодексу України та змісту судових рішень, ТОВ Авіакомпанія «Одеса» як власник будівель та споруд за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г володіла відповідними майновими правами на земельну ділянку площею 153,0037 га за вказаною адресою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України одним із видів судових рішень є ухвали суду, а отже, вказані судові акти також можуть бути роз`яснені.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 12.06.2018 у справі № 908/1604/17 зазначив наступне: «Одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову (ч.ч. 1 і 3 ст. 78 ГПК України). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (ст. 28 ГПК України). В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України), а також вирішуються питання, пов`язані з судовими витратами у справі.

Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження». Таким чином, умови затвердженої судом мирової угоди є частиною ухвали суду, а тому ухвала суду може бути роз`яснена також у частині, що стосується затверджених судом умов мирової угоди.

На виконання вищезазначеної мирової угоди, 24.07.2012 Одеська міська рада ухвалила рішення № 2368-УТ, яким надала ТОВ «Авіакомпанія Одесса» дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: Україна, місто Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г, площею 153,0037 га з метою оренди для використання повітряного транспорту. У подальшому рішенням Одеської міської ради від 18.07.2013 № 3694-УІ попереднє рішення ради скасовано. Надалі, з 2013 року, у зв`язку з розробленням Генерального плану м. Одеси ТОВ Авіакомпанія «ОДЕСА» неодноразово зверталося до Одеської міської ради з проханням під час виготовлення нового Генерального плану м. Одеси врахувати наявність у товариства зареєстрованого права власності на нерухоме майно та права користування земельною ділянкою. Однак за результатами засідання погоджувальної комісії громадських слухань за проектом нового Генерального плану м. Одеси, прийнято рішення про збереження функціонального призначення цієї території як кладовища.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Враховуючи, що умови мирової угоди та, відповідно, ухвали суду до цього часу не виконано, а строк встановлений ст. 245 ГПК України не сплив, наявні процесуальні підстави для звернення до суду з даною заявою про роз`яснення судового рішення.

Так, згідно п. 9 мирової угоди затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2011 у справі № 9/263-10-4928, Одеська міська рада визнала наявність у ТОВ «Авіакомпанія Одеса» права землекористування земельною ділянкою площею 153,0037 га за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г.

Як було зазначено вище, Одеська міська рада ухвалила рішення № 2368-VI, яким надала ТОВ «Авіакомпанія Одеса» дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г, площею 153,0037 га з метою оренди для використання повітряного транспорту.

Разом з тим, Одеська міська рада скасувала власне рішення № 2368-VI, що унеможливило оформлення ТОВ «Авіакомпанія Одеса» права оренди на земельну ділянку, а відтак ТОВ «Авіакомпанія Одеса» фактично зберегла за собою первісне право землекористування земельною ділянкою площею 153,0037 га за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г. Водночас, право землекористування є загальним правовим титулом, який згідно чинного земельного законодавства передбачає три форми права користування землею, зокрема: право постійного землекористування, право орендного землекористування та ппаво концесійного землекористування.

Виходячи з відсутності факту трансформації права землекористування у один із його різновидів (право постійного землекористування, право орендного землекористування), залишається незрозумілим, яка саме форма права землекористування на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г належала ТОВ «Авіакомпанія Одеса».

Таким чином, задля повного розуміння змісту вказаної ухвали, якою затверджено умови мирової угоди, необхідне роз`яснення судового рішення щодо нижчевикладеного:

- Який вид права землекористування на земельну ділянку площею 153,0037 га за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г, розмір якої встановлено на стор. 23-24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» 01.03.2011, належало ТОВ «Авіакомпанія Одеса».

У п. 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2002 № 6 «Про судове рішення» зазначено, що, здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Згідно п. 18 зазначеної постанови роз`яснення рішення або виправлення в ньому описки чи арифметичних помилок здійснюється тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення. Роз`яснити ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.03.2011 у справі № 9/263-10-4928 про наступне: Який вид права землекористування на земельну ділянку площею 153,0037 га за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Г, розмір якої встановлено на стор. 23-24 технічного звіту по визначенню зовнішніх меж земельної ділянки ТОВ «Авіакомпанія «Одеса», виготовленого КП «Одеський міський землевпорядний центр» 01.03.2011, належало ТОВ «Авіакомпанія Одеса».

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 7 ГПК України визначено, шо правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно із статтею 8 ГПК України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, які бажають бути присутніми у судовому засіданні, допускаються до зали судових засідань до початку судового засідання або під час перерви. Суд може видалити із зали судових засідань осіб, які перешкоджають веденню судового засідання, здійсненню прав або виконанню обов`язків учасників судового процесу або судді, порушують порядок у залі суду. Суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити у залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом. Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину. Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення судочинства в господарських судах. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні. Використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет у закритому судовому засіданні не допускаються. Якщо під час закритого судового засідання буде встановлено, що інформація, для забезпечення нерозголошення якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні, вже є публічно доступною або обмеження доступу до інформації є безпідставним чи не відповідає закону, суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. Судове рішення (повне або скорочене), ухвалене у відкритому судовому засіданні, оголошується прилюдно у порядку, визначеному цим Кодексом. Якщо судовий розгляд проводився в закритому судовому засіданні, прилюдно оголошується лише вступна та резолютивна частини рішення, якщо такі частини не містять інформації, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій проводилися в закритому судовому засіданні. Якщо вступна та (або) резолютивна частини рішення містять таку інформацію, їх оголошення здійснюється в закритому судовому засіданні. Якщо судове рішення оголошується прилюдно, учасники справи, інші особи, присутні у залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відеозапис, транслювання оголошення рішення по радіо і телебаченню, в мережі Інтернет.

Обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Відповідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece, заява № 107/1995/613/701); пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України (Shmalko v. Ukraine, заява № 60750/00)).

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі Чіжов проти України (Chizhov v. Ukraine, заява № 6962/02) ЄСПЛ зазначив, що на державі лежить позитивний обов`язок організувати систему виконання рішень таким чином, щоби гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і щоби ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці (пункт 40).

Отже, виконання судового рішення згідно зі статтею 6 Конвенції є складовою права на справедливий суд - однією з процесуальних гарантій судового розгляду.

Відповідно до ч.1.2.3. ст.. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Дослідивши зміст мирової угоди, суд вважає, що Одеською міською радою було визнано наявним у ТОВ Авіакомпанія «Одеса» права землекористування земельною ділянкою площею 153,0037 га за адресою; м. Одеса, Тираспольске шосе, 22-Г, яке могло бути реалізовано шляхом укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи із змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Отже, для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 245 ГПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Господарський суд вважає, що заявлена вимога про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928 не стосується неточності формулювань, не доводить неясність мирової угоди, а так само не доводить про неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.

Разом із тим, мирова угода від 09.03.2011р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА", Одеською міською радою та Комунальним підприємством "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування" викладена у ясній і зрозумілій формі, та не викликає неоднозначного розуміння ухвали про затвердження мирової угоди.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для роз`яснення та задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, ) вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928.

Керуючись ст.ст.234, 245, Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "ОДЕСА" (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, ) вх. № 2-4040/20 від 10.11.2020р. про роз`яснення судового рішення, по справі №9/263-10-4928 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно- західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут