УХВАЛА

м. Київ

18.11.2020Справа № 910/17509/20

Господарський суд міста Києва у складі Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС"

про забезпечення позову у справі №910/17509/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150, корп. Г, оф.6 )

до Київської обласної ради (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1)

Комунальної установи Київської обласної ради "Фонд комунального майна" (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Полтавська, 4)

про визнання незаконним та скасування рішення Київської обласної ради від 22.06.2020 року №852-35-VII та наказу Комунальної установи Київської обласної ради "Фонд комунального майна" від 20.10.2020 року № 35

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" до Київської обласної ради та Комунальної установи Київської обласної ради "Фонд комунального майна" про визнання незаконним та скасування рішення Київської обласної ради від 22.06.2020 року №852-35-VII та наказу Комунальної установи Київської обласної ради "Фонд комунального майна" від 20.10.2020 року № 35.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" (позивач) є власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою м. Київ, вул. Васильківська, будинок 3, а саме: - групи нежитлових приміщень №16, загальною площею 66,9 кв.м.; - групи нежитлових приміщень №17, загальною площею 136,3 кв.м.; - групи нежитлових приміщень №17а, загальною площею 13 кв.м., вказані приміщення включено до "Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, що підлягають приватизації. Київською обласною радою (відповідач-1) на підставі Рішення №852-35-VII проводиться процедура приватизації нежитлової будівлі літ. А,А1, як окремого об`єкта нерухомого майна за фактичної відсутності в неї прав на таку будівлю. Вказане рішення №852-35-VII, Протокол № 3 та Наказ №35, у відповідності до яких відбувається процедура приватизації Об`єктів, порушують гарантоване право позивача на його частину земельної ділянки відповідно до частки власності у нежитловій будівлі літ. А, А1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 суд відкрив провадження у справі №910/17509/20, розгляд якої вирішив здійснювати за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 09.12.2020.

16.11.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" про забезпечення позову шляхом заборони Київській обласній раді та Комунальній установі Київської обласної ради "Фонд комунального майна" вчиняти будь-які дії щодо проведення аукціону та/або здійснення реалізації групи інвентарних об`єктів загальною площею 3322,60 кв.м, що перебувають на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Друкар» та знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 3, а саме: адміністративна будівля (літ А, А1): загальна площа: 2708,10 кв.м.; будівля гараж/склад (літ Б): загальна площа:535,20 кв.м.; будівля кафе (літ В): загальна площа: 54,3 кв.м.; будівля складу (літ. Г): загальна площа: 25,0 кв.м та об`єкт нерухомого майна - нежила будівля (літ А, А1, Б, В, Г), загальною площею 3538,8 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для вжиття господарським судом заходів щодо забезпечення позову, визначених у наведеній заяві позивача, з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вищевказана заява мотивована тим, що відповідачами вчиняються дії спрямовані на відчуження об`єктів шляхом їх продажу через електронний аукціон у системі «Прозорро Продажі». Так, заявник зазначає, що є власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 3, літ. А, А1, при цьому нежитлова будівля літ. А, А1 входить до складу об`єктів щодо яких відповідачем-2 розміщено інформаційне повідомлення про продажу через електронний аукціон. Таким чином, заявник вважає, що за результатами процедури продажу об`єктів між Київською обласною радою та покупцем буде укладено договір купівлі-продажу таких об`єктів, зокрема, й щодо нежитлових приміщень позивача.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про безпідставність останньої, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, зокрема, заявником не доведено, що належні йому на праві власності приміщення входять до складу групи інвентарних об`єктів загальною площею 3322,60 кв.м., що перебувають на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Друкар» та знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 3.

Крім того, заявником не доведено яким чином його права будуть порушені у разі продажу через електронний аукціон у системі «Прозорро Продажі», зокрема, адміністративної будівлі (літ. А, А1), з якої виділена приватна частка майна у розмірі 216,2 кв., що в сукупності складає розмір груп нежитлових приміщень позивача (№16- загальною площею - 66,9 кв.м, №17 - 136,3 кв.м, №17а - 13,00 кв.м).

Суд звертає увагу заявника, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ СЕРВІСЕС" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 18.11.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин