ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2250/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Калашников Г.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Акціонерного товариства "Турбоатом" (61037, м. Харків, просп. Московський, 199)
про стягнення 5789831,76 грн.
за участю представників:

позивача - Мовчан Л.О., посвідчення №3033,

відповідача, Гарагуля В.А., довіреність № 27-11 від 27.12.19,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Харківської міської ради (позивач) до Акціонерного товариства "Турбоатом" (відповідач) про стягнення безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) з 01.03.2020 по 30.06.2020 у сумі 5789831,76 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається зі сплати судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 86847,48 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.08.2020 об 11:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 11.08.2020 підготовчого засідання відкладено на 25.08.10 на 10:30, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2020 підготовчого засідання відкладено на 15.09.10 на 11:00, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.

15.09.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 21321) із клопотанням про поновлення процесуальних строків для подання відзиву по справі.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2020 підготовчого засідання відкладено на 29.09.10 на 12:00, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України

25.09.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 22280) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2020 підготовчого засідання відкладено на 15.10.2020 на 11:00, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України

15.10.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 23952) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 15.10.2020 усне клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено та підготовче засідання відкладено на 19.10.2020 на 11:00.

19.10.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення висновку (вх. № 24175) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2020 на 12:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2020 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх.№25593 від 03.11.20) задоволено та розгляд справи по суті відкладено на 16.11.20 на 11:30.

16.11.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення (вх. № 26608) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні по суті 16.11.2020 представник позивача просить суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Присутній у судовому засіданні по суті 16.11.2020 представник відповідача проти позову заперечив повністю, просив у його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 16.11.2020 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) від 06.05.2020 № 3701 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.06.2020 №НВ-020.

Вказаним обстеженням на місцевості було встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 29,1298 га з кадастровим номером :02:001:0045 по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі літ. «Г-7», літ «Д-6», літ. «И-1-3», літ. «3-1», літ. «Б-1», літ. «М-6-7», літ. «Л-14», літ. «С-3», літ. «0-1», літ. «Р-2», літ. «Н-1», літ. «П-3-5», літ. «К-1», літ. «Ш-1», літ. «АБ-1», літ. «Ю-1» право власності на які зареєстроване за АТ "Турбоатом".

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.04.2020 № 205878166 (т.с. 1 а.с. 29-36) право власності на нежитлові будівлі по вул. Енергетичній ,1 зареєстровані:

- нежитлові будівлі літ. «Г-7» загальною площею 11 006,3 кв.м., літ. «Д-6» загальною площею 17947 кв.м. право власності зареєстроване з 17.10.2018 за АТ «Турбоатом» на підставі наказу органу Фонду державного майна виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлові будівлі літ. «И-1-3» загальною площею 83 898 кв.м., літ. «3-1» загальною площею 714,9 кв.м. зареєстроване з 12.07.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі наказу органу Фонду державного майна виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлова будівля літ. «Б-1» загальною площею 203,1 кв.м. зареєстроване з 10.07.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі листа Фонду державного майна від 16.01.2004 № 10-21-438 та наказу виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлові будівлі літ. «М-6-7» загальною площею 8 148,8 кв.м., літ. «Л-1-4» загальною площею 71 891,2 кв.м. зареєстроване з 26.07.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі наказу органу Фонду державного майна виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлові будівлі літ. «С-3» загальною площею 5 111,0 кв.м., літ. «0-1» загальною площею 65,5 кв.м., літ. «Р-2» загальною площею 1449,7 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 49,3 кв.м. зареєстроване 31.07.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі наказу органу Фонду державного майна виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлові будівлі літ. «П-3-5» загальною площею 1534,4 кв.м., літ. «К-1» загальною площею 7,1 кв.м., літ. «Ш-1» загальною площею 1093.7 кв.м. зареєстроване з 02.08.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі наказу органу Фонду державного майна виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлова будівля літ. «АБ-1» загальною площею 347,5 кв.м. зареєстроване з 19.09.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі листа Фонду державного майна від 16.01.2004 № 10-21-438 та наказу виданого 31.01.1996 № 16-АТ;

- нежитлова будівля літ. «Ю-1» загальною площею 153,8 кв.м. зареєстроване з 10.10.2019 за АТ «Турбоатом» на підставі листа Фонду державного майна від 16.01.2004 № 10-21 -438 та наказу виданого 31.01.1996 № 16-АТ.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.06.2020 № НВ-020, площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0045 складає 29,1298 га (т.с. 1, а.с. 42-46).

Як зазначає позивач у позовній заяві, вказана земельна ділянка використовується АТ "Турбоатом" для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) від 25.06.2020 (т.с. 1, а.с. 52-56).

Позивачем у позові наголошено про те, що АТ "Турбоатом", набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформило речового права на вказану земельну ділянку.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком позивача, загальна сума безпідставно збережених АТ "Турбоатом" коштів за використання земельної ділянки площею 29,1298 га з кадастровим номером :02:001:0045 за період з 01.03.2020 по 30.06.2020 (без врахування березня) складає 8822600,76 грн, та з урахуванням сплаченої АТ "Турбоатом" суми земельного податку за період з 01.04.2020 по 30.06.2020, без врахування березня) у розмірі 3032769,00 грн за використання вказаної земельної ділянки, така сума безпідставно збережених коштів за вказаний період склала 5789831,76 грн (т.с. 1 а.с. 51).

Враховуючи наведене вище, позивачем у позові вказано, що АТ "Турбоатом" у період з 01.03.2020 по 30.06.2020 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та інтересів і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості належного позивачеві майна збереженого (заощадженого) відповідачем за рахунок позивача без достатніх правових підстав.

Відповідач проти позову заперечує. У відзиві на позов зазначає, що АТ "Турбоатом" набуло право користування земельними ділянками, на яких воно розташовано, ще до Рішень 31 сесії Харківської міської ради 7 скликання віл 27.11.2019 №1835/19 та 36 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 24.06.2020 № 2149/20, відповідно до діючих на момент набуття цього права правових та законодавчих норм. Спірна земельна ділянка надана АТ "Турбоатом" рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради. Зокрема, земельні ділянки, якими користується відповідач і на яких він розташований, надані йому на підставі: рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 370 від 31.03.1948; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 232 від 30.03.1949; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 11.05.1949; рішення виконавчого комітет) Харківської міської ради № 556 від 23.06.1949; рішення виконавчою комітету Харківської міської ради № 56-11 від 03.02.1960; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 210-13 від 18.04.1961; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 158-16 від 27.06.1990. На обґрунтування своїх заперечень відповідачем також вказано про те, що за користування спірною земельною ділянкою, зокрема з кадастровим номером :02:001:0045 розташованою за адресою: м. Харків, вул. Енергетична, 1 підприємство своєчасно сплачує земельний податок. Правомірність використання земельної ділянки та той факт, що підприємство використовує її виключно на підставі рішень, прийнятих органом місцевого самоврядування, а саме - рішень виконавчого комітету Харківської міської ради підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 11.03.2010 у справі № 16/174-8, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2010. Відповідач також заперечує проти розрахунку позивача суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності, щодо його форми, та зазначає про відсутність підстав використання у ньому річної орендної плати у розмірі 4 %, тоді, як у розрахунку Департаменту земельних відносин використовується ставка у розмірі 2,4 %. Відповідачем також наголошено про те, що АТ "Турбоатом" є власником нерухомого майна, але матеріали справи не містять доказів належного оформлення власником будівель права користування земельними ділянками, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, напроти, тільки 18.08.2020 Департамент земельних відносин позивача супровідним листом за вих. № 6692/0/225-20 від 18.08.2020 направив на адресу відповідача примірники договорів оренди землі по вулиці Енергетичній, 1, м. Харків, які останній невідкладно підписав і листом за вих. № 01/03/27-319 від 21.08.2020 повернув позивачу, втім зазначений договір з боку позивача станом на час розгляду справи не підписано. Таким чином, відсутність підстав для виникнення орендних правовідносин в порядку ЗУ "Про оренду землі" станом на момент подання позовної заяви унеможливлює одержання позивачем орендної плати за користування цими земельними ділянками, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України у разі її, орендної плати, несплати. Окрім того, в обґрунтування своїх заперечень посилається на висновок Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, який складено 15.10.2020 за результатами науково-правової експертизи щодо правомірності володіння земельними ділянками, наданими АТ "Турбоатом" у період з 1949 по 1971 роки, та порядку сплати за землю до та після переоформлення прав постійного користування земельними ділянками у право оренди землі (т.с. 1, а.с. 172-183). Відповідно до цього висновку, вимоги Харківської міської ради до АТ "Турбоатом" щодо стягнення неотриманого доходу у вигляді орендної плати, зокрема за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0045 за період, що передує моменту державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав права оренди на зазначену земельну ділянку як землі комунальної власності, суперечать чинному законодавству України та є неправомірними. АТ "Турбоатом" зобов`язане сплачувати орендну плату за зазначені земельні ділянки тільки після державної реєстрації прав оренди на такі ділянки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Нормами ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України встановлено формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинному законодавству України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Відсутність у період з01.03.2020 по 30.06.2020 укладеного між Харківською міською радою та АТ "Турбоатом" договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору виключає договірні зобов`язання.

Відсутність неправомірних дій відповідача АТ "Турбоатом" або інших осіб означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству. А саме, на підставі наказів Фонду державного майна України та листів Фонду державного майна України.

Фактичне володіння і користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0045 відповідачем без укладення договору оренди землі в період з 01.03.2020 по 30.06.2020 в Україні також не вважається правопорушенням.

Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований.

Відсутність ознак господарського правопорушення в діях/бездіяльності відповідача АТ "Турбоатом" визнається і представником позивача в судовому засіданні та підтверджується представником відповідача в судових дебатах.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема статей 22, 1166 ЦК України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно статтями 216, 224, 225 ГК України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Суд окремо зауважує на неможливості застосування норм законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди - ст.22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України та ін. Упущена вигода згідно п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини охоплюються регулюванням статтями 1212-1214 ЦК України. Як вбачається зі змісту цих норм вони підлягають застосованою в т.ч. у відносинах, які не місять ознак делікту. Так, ч.2 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, ці поширюють свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та з пояснень представників учасників справи вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.

По-перше, судом встановлено, що відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:001:0045 площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові.

Земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать відповідачеві АТ "Турбоатом" є сформованою з 04.02.2020 (т. I, а.с. 42), має кадастровий номер :02:001:0045 та чітко визначені межі і площу 29,1298 га. Відповідні дані містяться в Державному земельному кадастрі, тобто зазначена земельна ділянка є окремим об`єктом цивільних прав (т.с. 1, а.с. 42-49).

Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту реєстрації права власності майна на підставі наказів Фонду державного майна України та листів Фонду державного майна України, прав та зобов`язань АТ "Турбоатом", в т.ч. на нежитлові будівлі: літ. «Г-7», літ «Д-6», літ. «И-1-3», літ. « 3-1», літ. «Б-1», літ. «М-6-7», літ. «Л-14», літ. «С-3», літ. « 0-1», літ. «Р-2», літ. «Н-1», літ. «П-3-5», літ. «К-1», літ. «Ш-1», літ. «АБ-1», літ. «Ю-1»по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові.

Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набуті відповідачем будівлі будучи згідно ст.181 ЦК України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. Згідно встановлених нормативів її розмір за спірний період склав 5789831,76 грн.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Судом встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Згідно ст. 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці Європейського суду з прав людини.

Очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

При цьому суд зазначає, що Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993 №284 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин оскільки він розрахований на застосування лише у деліктних правовідносинах, та інших вичерпно визначених в його пункті 1 випадках (вилучення (викупу) та тимчасове зайняття земельних ділянок, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок).

Розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою, як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів) у виді орендної плати за землю в період з 01.03.2020 по 30.06.2020 становить 8822600,76 грн (т. I, а.с. 51).

При здійсненні розрахунку позивачем враховано, що відповідно до інформації Офісу великих платників податків ДПС України від 03.06.2020 № 3401/9/28-10-54-18 АТ "Турбоатом" нараховує та сплачує земельний податок з юридичних осіб. По зобов`язаннях за січень-березень 2020 АТ «Турбоатом» нараховано та сплачено 6329099,40 грн. Відповідно до уточнюючої податкової декларації, поданої АТ "Турбоатом" за 2020 рік до контролюючого органу, відповідачем декларується плата за землю за використання чотирьох земельних ділянок з кадастровими номерами :04:011:0016, :04:011:0015, :06:004:0002, :02:001:0045. За використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0045 АТ "Турбоатом" декларується річна сума земельного податку у розмірі 12131076,08 грн.

Періодом, за який звертається міська рада щодо стягнення з відповідача за використання земельної ділянки є період з 01.03.2020 по 30.06.2020, проте стягнення проводиться за 3 місяці, оскільки за березень місяць 2020 року нарахування безпідставно збережених коштів міською радою не здійснюється з огляду на приписи Закону України від 02.04.2020 року № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби», відповідно до положень якого плата за землю не нараховується та не сплачується за період з 01 березня по 31 березня 2020 року.

Таким чином, розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою, як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів) у виді орендної плати за землю в період з 01.03.2020 по 30.06.2020 становить 8822600,76 грн.

Суд зазначає, що при здійсненні розрахунку позивач вірно керувався Порядком нормативно грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 №489 (зі змінами), Положенням про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами та доповненнями, надалі - Положення), а також рішенням Харківської міської ради 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Пунктом 2.6. Положення встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням відповідних відсотків від розрахункового розміру орендної плати.

Згідно з пунктом 4.1. зазначеного Положення, порядок розрахунку орендної плати, встановлений розділом II цього Положення, не розповсюджується на землі, перелік яких наведений в таблиці (вказана таблиця міститься у самому положенні).

Згідно вищезазначеної таблиці, для земель промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлено особливий режим розрахунку орендної плати, що полягає у застосуванні ставки річної орендної плати при здійсненні розрахунку у розмірі - 4%.

Таким чином, Харківською міською радою правомірно застосовано базовий коефіцієнт розміру ставки орендної плати в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано наведені позивачем обставини. Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, зводяться до власного довільного тлумачення останнім положень законодавства, що не відповідає їх дійсному змісту.

Суд зазначає, що неналежне виконання своїх обов`язків з боку Харківської міськради щодо укладення відповідного договору оренди земельної ділянки не є підставою для звільнення АТ "Турбоатом" від обов`язку сплачувати плату за користування сформованою земельною ділянкою. Відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у АТ "Турбоатом" не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання.

Суд не приймає доводи відповідача щодо правомірного користування АТ "Турбоатом" земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0045 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2010 по справі № 16/174-8, оскільки правовідносини у справі №16/174-08 не є релевантними до правовідносин, які склалися між Харківською міською радою та АТ "Турбоатом" у цій справі № 922/2250/20, вони мають різні предмети спору та предмети доказування.

Так, предметом судового розгляду справи №16/174-08 була вимога про стягнення з АТ "Турбоатом" на користь держави грошових коштів в якості шкоди завданої за самовільне зайняття земельних ділянок, зокрема, площею 28,5 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові. Предметом судового розгляду у цій справі є вимога Харківської міської ради про стягнення з АТ "Турбоатом" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) з 01.03.2020 по 30.06.2020.

Наявність рішень Харківської міської ради від 31.03.1948 № 370, від 30.03.1949 № 232, від 11.05.1949, від 23.06.1949 № 556, від 03.02.1960 № 56-ІІ, від 18.04.1961 № 210-13, від 27.06.1990 № 158-16, в тому числі від 27.11.2019 № 1835/19 та від 24.06.2020 № 2149/20 не свідчить про наявність у АТ "Турбоатом" права користування спірною земельною ділянкою комунальної форми власності у відповідності до вимог земельного законодавства. Водночас, як зазначалося судом вище, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.07.2020 № 216156708, право власності/користування земельною ділянкою площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045), оформлене у відповідності до вимог земельного законодавства, за АТ "Турбоатом" не зареєстроване.

Щодо поданого відповідачем висновку Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, який складено 15.10.2020 за результатами науково-правової експертизи щодо правомірності володіння земельними ділянками, наданими АТ "Турбоатом" у період з 1949 по 1971 роки, та порядку сплати за землю до та після переоформлення прав постійного користування земельними ділянками у право оренди землі (т.с. 1, а.с. 172-183), суд зазначає наступне.

За змістом ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вказаний висновок №126/194-е від 15.10.2020, суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які не узгоджуються із предметом судового розгляду у цій справі. Предметом цього висновку є дослідження обставин, які не входять до предмета доказування у цій справі.

Крім того, у висновку не зазначено, що цей висновок підготовлено для подання до суду, як і не зазначено про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 Кримінального кодексу України.

Таким чином, висновок №126/194-е від 15.10.2020 Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, який складено 15.10.2020 за результатами науково-правової експертизи щодо правомірності володіння земельними ділянками, наданими АТ "Турбоатом" у період з 1949 по 1971 роки, та порядку сплати за землю до та після переоформлення прав постійного користування земельними ділянками у право оренди землі (т.с. 1, а.с. 172-183), не приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до неспростовного висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог Харківської міської ради до Акціонерного товариства "Турбоатом" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровий номер :02:001:0045 площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові за період з 01.03.2020 по 30.06.2020 у сумі 5789831,76 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 86847,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Турбоатом" (61037, м. Харків, просп. Московський, 199, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 29,1298 га по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0045) з 01.03.2020 по 30.06.2020 у сумі 5789831,76 грн та 86847,48 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "20" листопада 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв