ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 листопада 2020 року Справа № 903/526/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕРТРАНС», м.Чернігів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС», с.Рованці, Луцький район, Волинська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м.Луцьк

про стягнення 48 544 грн. 93 коп. матеріальної шкоди

Головуючий суддя Шум М. С.

Секретар судового засідання: Вижовець М. О.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

третя особа: н/з

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІВЕРТРАНС» в позовній заяві до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС» просить суд стягнути з відповідача 48 544 грн. 93 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 18.08.2020.

10.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Огородник Ю. О. про приєднання до матеріалів справи документів на підтвердження понесених позивачем витрат на послуги адвоката в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

17.08.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Хомича Романа Володимировича про відкладення розгляду справи. При цьому, адвокат зазначає, що ставить під сумнів об`єктивність та правильність висновків експерта щодо майнової шкоди, завданої ДТП та ринкової вартості транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Враховуючи ці обставини сторона відповідача звернулася до суб`єкта оціночної діяльності з приводу рецензування висновку експерта ФОП Яремчука В. В., яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою суду від 18.08.2020 розгляд справи відкладено на 08.09.2020.

На виконання вимог ухвали суду від 18.08.2020 позивач подала клопотання від 02.09.2020 про приєднання до матеріалів справи докази надіслання відповідачу клопотання від 06.08.2020 про підтвердження понесення судових витрат на послуги адвоката в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.09.2020 просив розгляд справи відкласти, оскільки ТзОВ «БАК ТРАНС» не погоджується з експертним висновком оцінки пошкодженого після ДТП майна, а відтак замовив рецензію такого висновку.

Ухвалою суду від 08.09.2020розгляд справи по суті відкладено на 29.09.2020.

Представник відповідача адвокат Хомич Р. В. в клопотанні від 28.09.2020 зазначає, що в процесі завершення у суб`єкта оціночної діяльності Пуса І. І. знаходяться матеріали експертних досліджень із запитом щодо рецензування. Матеріали рецензування можуть мати наслідком визнання недопустимими доказами експертних висновків та ініціювання питання призначення судової експертизи за матеріалами справи. Враховуючи викладене, адвокат відповідача у клопотанні просить суд розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.09.2020 заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено, розгляд справи №903/526/20 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20.10.202, запропоновано сторонам/учасникам судового процесу надати суду додаткові докази та пояснення стосовно обставин викладених у позовній заяві, відзиві відповідача, запереченнях на обставини відзиву відповідача.

В поясненнях від 28.09.2020 адвокат позивача позовні вимоги підтримує, зазначає, що відповідач свої заперечення проти позову, оформлені відзивом не висловив, рецензія висновку оцінки пошкодженого після ДТП майн, про замовлення якої відповідач зазначав, стороні позивача неправлена не була, а тому можливо припустити, що остання взагалі не замовлялася. Відповідач в судове засідання 20.10.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень чи інших клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 20.10.2020 розгляд справи по суті призначено на 17.11.2020 на 11 год. 00 хв.

Представник позивача в клопотанні від 12.11.2020 просить суд розгляд справи проводити без своєї участі у зв`язку із карантинними обмеженнями та віднесенням м. Чергнігова до «червоного» рівня епідемічної небезпеки, позовні вимоги підтримує повністю. Зазначає, що від відповідача відзив не надійшов, будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог не висловлено.

Представник відповідача в клопотанні від 16.11.2020 просить суд відкласти розгляд справи, оскільки 17.11.2020 адвокат Хомич Р. В. прийматиме участь у іншому судовому засіданні Любешівського районного суду Волинської області. Інших представників ТзОВ «Бак Транс» немає, а залучити їх у такий короткий період часу та враховуючи складність справи неможливо.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання адвоката відповідача. При цьому, суд зазначає, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, будь-яких пояснень, доказів в обґрунтування своєї позиції відповідачем не надано. Справа відкладалася неодноразово за клопотання сторони відповідача. Саме надання доказів в обґрунтування своїх доводів є визначальним для розгляду справи, проте не явка представника сторони у господарському процесі під час розгляду справи по суті. Адвокат відповідача неодноразово зазначав про подання рецензії на висновок експерта щодо визначення розміру понесеної шкоди внаслідок ДТП, проте станом на день винесення рішення по суті позову жодних висновків, інших доказів суду не надав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС» підписано Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6418476, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу Renault Magnum, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 43).

Згідно полісу АО 6418476 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн. 00 коп.

29.02.2020 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Renault Magnum, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ТзОВ «СІВЕРТРАНС» (а. с. 32).

З постанови Любомльського районного суду Волинської області від 06.04.2020 №163/677/20 вбачається, що ОСОБА_1 о 23:45 годині 29.02.2020 по вулиці Пикордонників в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, керуючи автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_3 з причепом «Кроне», номерний знак НОМЕР_4 , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Вольво», номерний знак НОМЕР_2 , з причепом «Шміт», номерний знак НОМЕР_5 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Причіпом «Шміт», номерний знак НОМЕР_5 зареєстрований за позивачем ТзОВ «СІВЕРТРАНС» (а с. 38).

Згідно з висновком експертного автотоварозноавчого дослідження від 03.03.2020 №34-D/67/9, здійсненого ФОП Яремчук В. В., вартість матеріального збитку завданого власнику майна «Шміт», номерний знак НОМЕР_5 внаслідок ДТП складає 219 280 грн. 61 коп. (а. с. 18-23).

Згідно з висновком експертного автотоварозноавчого дослідження від 09.04.2020 №41-R/68/6, здійсненого ФОП Яремчук В. В. ринкова вартість майна «Шміт», номерний знак НОМЕР_5 в пошкодженому стані складає 70 735 грн. 68 коп. (а. с. 26-31).

Відтак, матеріальний збиток, завданий власнику майна «Шміт», номерний знак НОМЕР_5 - ТзОВ «СІВЕРТРАНС» становить 148 544 грн. 93 коп.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СТ» ТАС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту АО 6418476 від 20.08.2019 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку (а. с. 44). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується також наявним в матеріалах справи листом ПрАТ «Страхова Група» ТАС» від 30.06.2020 №02078-3/0120 (а. с. 50).

Відповідно до постанови Любомльського районного суду Волинської області від 06.04.2020 №163/677/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 122-4, 124 , ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Станом на момент дорожньо-транспортного пригоди, автомобіль марки «Рено», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_1 , належав ТзОВ «БАК ТРАНС». Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6418476 підписано 20.08.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС».

Згідно з умовами полісу ліміт страхової відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., а франшиза 0 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «СГ» ТАС» із заявою про страхове відшкодування від 13.04.2020 (а. с. 49).

ПрАТ «СГ» ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Вказана сума страхового відшкодування була розрахована на підставі Висновків експертного автотоварознавчого дослідження від 03.03.2020 №34-D/67/9 та від 09.04.2020 №41-R/68/6.

У зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування шкоди позивач 22.04.2020 звернувся з претензією до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 48 544 грн. 93 коп., але матеріальна шкода до цього часу не відшкодована (а .с.45-48).

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

За правилом ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п. 1 ст. 352 ГК України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (ст. 1194 ЦК України). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відтак, позивач (потерпілий) правомірно просить стягнути з відповідача (власника транспортного засобу) різницю між спричиненою матеріальною шкодою та страховим відшкодуванням.

Обґрунтовуючи суму матеріальної шкоди, ТзОВ «СІВЕРТРАНС» посилається на експертні висновки, які замовлені позивачем для визначення вартості матеріального збитку внаслідок ДТП.

В свою, представник відповідача зазначав про те, що ставить під сумнів об`єктивність та правильність висновків експерта щодо майнової шкоди, завданої ДТП та ринкової вартості транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Враховуючи ці обставини сторона відповідача звернулася до суб`єкта оціночної діяльності з приводу рецензування висновку експерта ФОП Яремчука В. В., яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

Розгляд справи за клопотанням адвоката відповідача здійснювався за правилами загального позовного провадження, за клопотанням адвоката відповідача розгляд справи неодноразово відкладався, проте станом на 17.11 2020 будь-якого іншого висновку, рецензування наявних висновків експерта суду надано не було.

В свою, чергу, судом висновки експерта ФОП Яремчука В. В. оцінені в порядку ст. 91 ГПК України як письмові докази у справі.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕРТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС» про стягнення 48 544 грн. 93 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

В позовній заяві ТзОВ «СІВЕРТРАНС» просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В клопотанні від 06.08.2020 представник позивача адвокат Огородник Ю. О. просить суд приєднати до матеріалів справи документи на підтвердження понесених позивачем витрат на послуги адвоката в розмірі 3 000 грн. 00 коп. 18.08.2020 позивач подала клопотання від 02.09.2020 про приєднання до матеріалів справи докази надіслання відповідачу клопотання від 06.08.2020 про підтвердження понесення судових витрат на послуги адвоката в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано:

- ордер на надання правової допомоги №106891 від 07.08.2020 адвокатом Огородник Юлією Олександрівною Товариству з обмеженою відповідальністю «СІВЕРТРАНС» у Господарському суді Волинської області;

- додаток до договору про надання правової допомоги від 23.06.2020 із зазначенням виду наданих робіт, ставки за одну годину, тривалості витраченого часу та суми наданих послуг в загальному розмірі 3 000 грн. 00 коп., що підписаний позивачем у справі та адвокатом Огородник Ю. О. ;

- виписку по рахунку про сплату позивачем коштів в розмірі 3 000 грн. 00 коп. за надані юридичні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 аналізуючи ГПК прийшов до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

З огляду на викладене, за відсутності клопотання відповідача про зменшення таких витрат, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 202, 233, 236- 238, 240 ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАК ТРАНС» (вул. Лугова, буд. 64, с.Рованці, Волинська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕРТРАНС» (вул. Михайло-Коцюбинське шоссе, буд. 1А/2, м.Чернігів, 6)

- 48 544 грн. 93 коп. матеріальної шкоди, 2 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 3 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу адвоката, а всього: 53 646 грн. 93 коп. (п`ятдесят три тисячі шістсот сорок шість грн. 93 коп.).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено

та підписано 19.11.2020.

Суддя М. С. Шум