ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3213/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕЛІНАР"
до Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ"
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - Федоров М.Д.,

відповідача - Петруніна К.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕЛІНАР" з позовом до Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" та просить суд:

1. Стягнути з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕЛІНАР" () заборгованість за договором поставки № 238/07-593-ВК від 17.10.2019 року в розмірі 2 958 606 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч шістсот шість) гривень та 13 коп., яка складається з: 2 654 178 грн. та 52 коп. (основна заборгованість); 246 156 грн. та 03 коп. (пеня); 23 378 грн. та 32 коп. (1% річних); 34 893 грн. та 26 коп. (інфляційні витрати);

2. Стягнути з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕЛІНАР" () сплачені судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу і відшкодування відрядження та вартості проїзду адвоката до м. Харків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов Договору поставки № 238/07-593-ВК від 17 жовтня 2019 року в частині здійснення оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 07.10.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 26.10.2020 р. о 10:40, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

26.10.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. 24774), в якому Державне підприємство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" вимогу про стягнення основної суми боргу просить залишити на розсуд суду, у вимозі щодо стягнення пені відмовити в повному обсязі, в разі не задоволення цієї вимоги зменшити розмір до 5%, вимогу про стягнення річних та втрат від інфляції залишити на розсуд суду, у вимозі про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи відмовити, здійснити розподіл витрат зі сплати судового збору відповідно до розміру задоволених вимог.

06.11.20 ТОВ "Торговий дім "Елінар" надав відповідь на відзив та просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.191-196).

10.11.20 ДП "Завод "Електроважмаш" надав заперечення на відповідь на відзив та просить суд взяти до уваги контррозрахунок пені що становить 237029,07 грн., річних - 23355,96 грн., інфляційні втрати - 16785,65 грн., та клопоче щодо відмови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (а.с.199-201).

Протокольною ухвалою від 11.11.20 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті на 19.11.20 (а.с. 211-212).

19.11.2020 р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення (вх. 27014), в яких відповідачем викладено додаткові пояснення щодо зменшення штрафних санкцій.

В судовому засіданні 19.11.2020 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та висловив заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій. Представник відповідача підтримав доводи, викладені у заявах по суті справи та просив суд розглянути клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є стягнення основного боргу та штрафних санкцій за несвоєчасне проведення розрахунків за договором поставки від 17.10.2019 №238/07-593-ВК.

Спірні правовідносини сторін виникли у зв`язку з простроченням розрахунків за договором поставки товару і регулюються нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України та умовами договору поставки від 17.10.2019 №238/07-593-ВК.

Відповідно до частини 2 статті 2 ГК України особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Підпунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 180 ГК України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, 17.10.2019 між ДП "Завод "Електроважмаш" (відповідач) та ТОВ "ТД "Елінар" (позивач по справі) було укладено договір поставки № 238/07-593-ВК, за яким позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити продукцію зазначену у Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору. За вказаною специфікацією № 1 сторони погодили найменування продукції (ДК 012:2015: 31650000-7 "ізоляційне приладдя", лот № 1, лот № 2, лот № 3 кількість, ціну в гривнях з ПДВ, та суму в гривнях з ПДВ всього на 27 585 360,00 грн. (а.с.31-35).

28.01.2020 сторони укладали додаткову угоду № 1 до договору поставки продукції № 238/07-593-ВК від 17.10.2019, якою змінити розділ 16 "Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін" Договору (а.с.36).

11.02.2020 постачальник ТОВ "Торговий дім "Еліна" та ДП "Завод "Електроважмаш" уклали додаткову угоду № 2 до вказаного договору, пунктом 1.1. підтвердили, що станом на 27.01.2020 загальна заборгованість зі сплати Замовником перед Постачальником за поставлену продукцію становить 3.008.942,07 грн. з ПДВ. Крім того, для погашення існуючої заборгованості сторони домовились розстрочити боргову зобов*язаність, за наступним графіком :

дата платежу з 02.03. по 27.03.2020 суму 1 000 000,00 грн.

дата платежу з 01.04. по 30.04.2020 суму 622 702,63 грн.

дата платежу з 04.05. по 29.05.2020 суму 700 000,00 грн.

дата платежу з 01.06. по 30.06.2020 суму 686 239,44 грн.

Також, сторони передбачили, що Замовник (відповідач по справі) має право провести погашення заборгованості достроково. Разом з тим, у разі виконання погодженого графіку розстрочки, позивач зобов`язався не застосовувати до замовника (відповідача по справі) заходи відповідальності передбачені п. 10.4 та 10.5 договору. Всі ніші умови даного договору № 238/07-593-ВК від 17.10.2019 залишаються дійсними у попередній редакції, тим самим сторони підтверджують за собою свої зобов`язання (а.с.37).

Протягом строку дії договірних правовідносин позивач здійснив відповідачу наступні поставки на загальну суму 5 096 585,01 грн., а саме:

1) № 579 від 21.10.2019 дата поставки 21.10.2019 кінцевий строк оплати 20.12.2019 сума 1316809, 43 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 594 від 21.10.2019, товарно-транспортна накладна № Р 579 від 21.10.2019 року, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.10.2019 (а.с. 58-65).

2) № 622 від 14.11.2019 дата поставки 21.10.2019 кінцевий строк оплати 13.01.2020 сума 5893,20 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 639 від 14.11.2019, довіреність за № 1833 від 14.11.2019, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.11.2019 (а.с. 66-71).

3) № 639 від 25.11.2019 дата поставки 25.11.2019 кінцевий строк оплати 24.01.2020 сума 1686239,44 грн. до видаткової накладної додається рахунок наопл2у № 594 від 25.11.2019, товарно-транспортна накладна № Р 639 від 25.11.2019 року, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.11.2019 (а.с. 72-79).

4) № 58 від 12.02.2020 дата поставки 12.02.2020 кінцевий строк оплати 12.04.2020 сума 1419631,86 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 63 від 11.02.2020, довіреність за № 84 від 11.02.2020 товарно-транспортна накладна № Р 58 від 12.02.2020 року, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.02.2020 (а.с. 79-85).

5) № 135 від 01.04.2020 дата поставки 01.04.2020 кінцевий строк оплати 31.05.2020 сума 1639,14 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 135 від 01.04.2020, довіреність за № 291 від 31.03.2020, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.04.2020 (а.с. 86-92).

6) № 164 від 21.04.2020 дата поставки 21.04.2020 кінцевий строк оплати 20.06.2020 сума 470900,16 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 63 від 11.02.2020, довіреність за № 392 від 21.04.2020 товарно-транспортна накладна № Р 164 від 21.04.2020 року, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.04.2020 (а.с. 93-99).

7) № 230 від 03.06.2020 дата поставки 03.06.2020 кінцевий строк оплати 02.08.2020 сума 22007,36 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 583 від 11.02.2020, довіреність за № 392 від 21.04.2020 товарно-транспортна накладна, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 101-107).

8) № 364 від 03.06.2020 дата поставки 21.04.2020 кінцевий строк оплати 20.06.2020 сума 173464,42 грн. до видаткової накладної додається рахунок на оплату № 871 від 31.08.2020, довіреність за № 392 від 21.04.2020 товарно-транспортна накладна № Р364 від 31.08.2020 року, податкова накладна, квитанція про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 108-112).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 2, 5 статті 267 ГК України встановлено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. У договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1 договору, відповідач зобов`язався оплачувати отриманий товар протягом 60 календарних днів з моменту поставки і приймання продукції. З огляду на те, що приймання продукції за кількістю та якістю відбулося при отримані вантажів і жодних претензій від відповідача не надходило, останній мав сплатити вартість продукції протягом 60 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної.

У відзиві на позовну заяву відповідачем визнано наявність заборгованості за укладеним сторонами договором. В той же час, відповідачем було висловлено заперечення проти розрахунків позивача по нарахуванню пені, відсотків річних та інфляційних втрат за період заборгованості.

Перевіривши розрахунки позивача та заперечення відповідача відносно здійснених нарахувань за порушення строків виконання зобов`язань, суд виходить з наступного.

В силу приписів п. 10.4 Договору, за порушення строків оплати відповідач має сплатити позивачу пеню 0,1% від суми простроченої оплати за кожен день прострочення, але не більше 5% від несплаченої суми.

Таким, чином як зазначає позивач, у випадку прострочення оплати на 50 і більше календарних днів, застосовується пеня в розмірі 5 % від несплаченої суми. Якщо прострочення триває менше 50 днів, то пеня складає 0,1 % від суми простроченої оплати за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що пеня складає 237 345,79 грн згідно наступних розрахунків:

1) На заборгованість в розмірі 1316809.43 грн нараховується 65840,47 грн пені виходячи з розміру 5% від несплаченої суми, оскільки розрахунок пені за умовами п. 10.4 Договору (0,1% від суми простроченої оплати) та з урахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ перевищує встановлені договором обмеження пені.

2) На заборгованість в розмірі 5893.20 грн. нараховується 294,66 грн пені виходячи з розміру 5% від несплаченої суми, оскільки розрахунок пені за умовами п. 10.4 Договору (0,1% від суми простроченої оплати) та з урахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ перевищує встановлені договором обмеження пені.

3) На заборгованість в розмірі 1686239.44 грн. нараховується 84311,97 грн пені виходячи з розміру 5% від несплаченої суми, оскільки розрахунок пені за умовами п. 10.4 Договору (0,1% від суми простроченої оплати) та з урахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ перевищує встановлені договором обмеження пені.

4) На заборгованість в розмірі 1419631.86 грн. нараховується 70981,59 грн пені виходячи з розміру 5% від несплаченої суми, оскільки розрахунок пені за умовами п. 10.4 Договору (0,1% від суми простроченої оплати) та з урахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ перевищує встановлені договором обмеження пені.

5) Розрахунки за період з 01.06.2020 р. по 28.09.2020 р. на заборгованість в розмірі 1639.14 грн. Розмір нарахованої за умовами договору пені перевищує розрахований із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України. До стягнення застосовується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За період з 01.06.2020 р. по 28.09.2020 р. (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 66.46 грн. Розрахунок пені:

- з 01.06.2020 по 11.06.2020 (днів: 11, облікова ставка НБУ x 2: 16), пеня: 7.88 грн.

- з 12.06.2020 по 23.07.2020 (днів: 42, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 22.57 грн.

- з 24.07.2020 по 03.09.2020 (днів: 42, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 22.57 грн.

- з 04.09.2020 по 28.09.2020 (днів: 25, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 13.44 грн.

6) Розрахунки за період з 21.06.2020 р. по 28.09.2020 р. на заборгованість в розмірі 470900.16 грн. Розмір нарахованої за умовами договору пені перевищує розрахований із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України. До стягнення застосовується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За період з 21.06.2020 р. по 28.09.2020 р. (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 15439.35 грн. Розрахунок пені:

- з 21.06.2020 по 23.07.2020 (днів: 33, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 5094.99 грн.

- з 24.07.2020 по 03.09.2020 (днів: 42, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 6484.53 грн.

- з 04.09.2020 по 28.09.2020 (днів: 25, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 3859.84 грн.

7) Розрахунки за період з 03.08.2020 р. по 28.09.2020 р. на заборгованість в розмірі 22007.36 грн. Розмір нарахованої за умовами договору пені перевищує розрахований із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України. До стягнення застосовується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За період з 03.08.2020 р. по 28.09.2020 р. (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 411.29 грн. Розрахунок пені:

- з 03.08.2020 по 03.09.2020 (днів: 32, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 230.90 грн.

- з 04.09.2020 по 28.09.2020 (днів: 25, облікова ставка НБУ x 2: 12), пеня: 180.39 грн.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що інфляційні втрати складають 29 787,66 грн згідно наступних розрахунків:

1) Розрахунки за період з 21.12.2019 р. по 28.08.2020 р.

Нарахування з 21.12.2019 р. по 08.04.2020 р. на суму 1316809.43 грн.

Інфляційні нарахування з 21.12.2019 р. по 08.04.2020 р. складають 9199.17 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0069860 (січень 2020 р. - 100.2%, лютий 2020 р. - 99.7%, березень 2020 р. - 100.8%).

Нарахування з 09.04.2020 р. по 23.07.2020 р. на суму 550000.00 грн.

Інфляційні нарахування з 09.04.2020 р. по 23.07.2020 р. складають 3832.27 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0069678 (квітень 2020 р. - 100.8%, травень 2020 р. - 100.3%, червень 2020 р. - 100.2%, липень 2020 р. - 99.4%).

Нарахування з 24.07.2020 р. по 27.08.2020 р. на суму 50000.00 грн.

Інфляційні нарахування з 24.07.2020 р. по 27.08.2020 р. складають -100,00 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0069678 (серпень 2020 р. - 99,80%).

2) Розрахунки за період з 14.01.2020 р. по 28.08.2020 р. на заборгованість в розмірі 5893.20 грн.

Інфляційні нарахування з 14.01.2020 р. по 28.08.2020 р. складають 70.57 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0119744 (січень 2020 р. - 100.2%, лютий 2020 р. - 99.7%, березень 2020 р. - 100.8%, квітень 2020 р. - 100.8%, травень 2020 р. - 100.3%, червень 2020 р. - 100.2%, липень 2020 р. - 99.4%, серпень 2020 р. - 99.8%).

3) Розрахунки за період з 25.01.2020 р. по 28.08.2020 р. на заборгованість в розмірі 1686239.44 грн.

Інфляційні нарахування з 25.01.2020 р. по 28.08.2020 р. складають 16785.65 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0099545 (лютий 2020 р. - 99.7%, березень 2020 р. - 100.8%, квітень 2020 р. - 100.8%, травень 2020 р. - 100.3%, червень 2020 р. - 100.2%, липень 2020 р. - 99.4%, серпень 2020 р. - 99.8%).

Відповідно до пункту 10.5 договору, за порушення строків оплати відповідач має сплатити позивачу 1 % річних та інфляційні втрати, розрахунок 1 % річних перевірено судом та визнано таким що підлягає стягненню з відповідача в розмірі 23378,32 грн.

За таких обставин позовні вимоги позивача по стягненню залишку заборгованості та здійснених нарахувань є обґрунтованими частково.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 95%, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

В обґрунтування клопотання про зменшення штрафних санкцій відповідач вказує, що позивачем не було надано доказів понесення збитків, згідно Статуту ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" є державним комерційним підприємством основним джерелом фінансової спроможності на існування якого є власні кошти, які знаходяться в розпорядженні за результатами фінансово-господарської діяльності, ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" є виробником комплектного електрообладнання для залізничного та міського електротранспорту, а саме електродвигунів та тепловозних генераторів, питома вага яких складає понад 70% в загальній структурі запланованого виробництва країни. 29.12.2018 року Постановою уряду Російської Федерації від 29.12.2018р. №1716-83 «Про заходи з реалізації Указу Президента РФ від 22.10.2018 р. №592» введено заборону на ввезення до РФ товарів, країною походження або країною відправлення яких є Україна або які переміщуються через територію України, згідно відповідного переліку, до якого у тому числі включено товари за кодом TH ЗЕД ЭАЕС 8501 - двигуни та генератори електричні. На сьогоднішній момент, підприємство з об`єктивних причин не може самостійно здійснити швидке переорієнтування існуючого запланованого обсягу тягового виробництва на нових замовників. У зв`язку із тяжкою економічною ситуацією, яка склалася не тільки у галузі важкого машинобудування, але й у всій державі, підприємством було запроваджено низку операційних заходів, основною метою яких є збереження робочих місць, додержання соціальних гарантій працівників та своєчасного наповнення бюджету держави. У 2020 році на рахунки ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" декілька разів були накладені арешти, що сприяло зростанню заборгованості підприємства перед кредиторами, виникненню заборгованості по заробітній платі та по сплаті соціальних внесків до Державного бюджету. Так, 28.12.2019 р. ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №922/3692/19 було накладено арешти на всі банківські рахунки ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", які були зняті тільки 04.02.2020 року. Також ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2020 року у справі №922/760/20 було накладено арешти на всі банківські рахунки, які були скасовані тільки 18.05.2020 р. постановою Східного апеляційного господарського суду. Постановою ДВС від 03.08.2020 року було арештовано рахунки за судовим наказом у справі №922/760/20, юридичним управлінням вдалось зняти арешти тільки 07.09.2020 року.

У сукупності, періодичне блокування господарської діяльності підприємства, шляхом накладання арештів на всі рахунки Відповідача та кризовий стан в галузі машинобудування, сприяло виникненню ситуації коли держане підприємство змушено здійснювати часткові виплати не тільки контрагентам, але і працівникам стосовно виплати заробітної плати, платежів до бюджету та комунальних платежів, на підтвердження чого відповідач посилався на Довідку №244/503 від 08.10.2020 р.

Щодо ступеня виконання зобов`язання безпосередньо за договором №238/07-593-ВК, ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" зазначало, що здійснює погашення заборгованості при першій можливості, враховуючи скрутне економічне положення, арешти рахунків тощо.

Також, відповідач вказував, що ДП "Завод "Електроважмаш" внесено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2017-2020 роках. Наказом Фонду державного майна України № 777 від 08.06.2018 року було прийнято рішення про приватизацію ДП "Завод "Електроважмаш". Розпорядженням КМУ від 16.01.2019 року Na 36-р затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності (зі змінами внесеними 03.03.2020 року), відповідно до якого ДП "Завод "Електроважмаш" включено до цього переліку. Накладення стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість підприємства, що в результаті приватизації завдасть збитків державі в наслідок недоотримання реальної вартості підприємства.

Окрім того, відповідач просив суд врахувати, що на державному підприємстві існує заборгованість по заробітній платі, так станом на 12.11.2020 року заборгованість склала 96,2 млн. грн. (згідно наданої довідки). Із чого додатково вбачається заборгованість із сплати податків до Державного бюджету України. Крім того відповідачем надано довідку про заборгованість із сплати комунальних платежів, сплата яких є безумовною умовою можливості продовжувати господарську діяльність підприємств в майбутньому.

Суд, розглянувши доводи і заперечення учасників справи, враховуючи фінансовий стан відповідача, необхідність неухильного виконання зобов`язань та надані відповідачем докази на підтвердження наявності підстав для зменшення штрафних санкцій, з метою дотримання прав сторін на захист своїх інтересів, задовольняє клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій частково.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження часткової обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача частково з урахуванням зменшення пені на 50% до 118 672,90 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 9 згаданої статті якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року у разі зменшення неустойки в резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

З огляду на зазначене, витрати по сплаті судового збору розподіляються судом пропорційно задоволених позовних вимог із урахуванням того, що судовий збір в частині зменшених штрафних санкцій підлягає покладенню на відповідача.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 2 вказаної статті для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Україна, 61089, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕЛІНАР" (Україна, 69065, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОВУЛОК ВОЛОГОДСЬКИЙ, будинок 7, ідентифікаційний код особи 37707968) суму основного боргу 2 654 178,52 грн., пені - 118 672,90 грн., 1% річних - 23 378,32 грн., інфляційні втрати - 29 787,66 грн. та судовий збір у розмірі 44170,35 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 01.12.2020 р. об 11:20.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, 2-й поверх, зал №211).

Встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 24.11.2020.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "23" листопада 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова