ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа № 911/1333/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (01601, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ)

до Житлово-комунального підприємства "Немішаєве", (07853, вул. Чкалова, 42, смт Немішаєве, Бородянський район, Київська область)

про стягнення 88 408, 09 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ЖКП "Немішаєве" про стягнення 48 315, 44 грн основної заборгованості, 12 538, 50 грн пені, 6 024, 84 грн 3 % річних, 21 529, 31 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної оплати у повному обсязі за поставлений позивачем природний газ згідно договору № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.05.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/1333/20 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖКП "Немішаєве" про стягнення 88 408, 09 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

16.06.2020 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 150 від 12.06.2020 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. При цьому, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 р. між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Споживач) було укладено договір № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу, згідно п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (надалі газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що за цим договором постачається газ власного видобутку (видобутий на території України), а у разі його нестачі, імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Постачальник передає Споживачу з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 34 тис. куб. м. (тридцять чотири тисячі куб м.). у тому числі по місяцях (тис. куб. м):

МісяцьОбсяг
січень12
лютий12
березень10
І кв.34

Пунктом 2.1.5. Договору передбачено, що розподіл/транспортування природного газу за цим договором здійснює(ють) Оператор(и) ГРМ/ГТС, з яким (якими) Споживач укладає відповідний договір (договори), про що повідомляє Постачальника протягом 3 (трьох днів) з дати їх укладення.

Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник передає Споживачу газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на газ переходить від Постачальника до Споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Згідно з п. 3.4. Договору приймання-передачі газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Відповідно до п. 5.1. Договору регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що ціна за 1000 куб. м газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 гривень, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1 806, 15 грн., крім того ПДВ 20% - 361, 23 грн., всього з ПДВ 2 167, 38 грн. (дві тисячі сто шістдесят сім грн. 38 коп.).

Пунктом 5.3. Договору визначено, що реалізація газу Споживачу за визначеною у п. 5.2. ціною здійснюється за умови:

- наявності відповідної ліцензії на виробництво теплової енергії (у випадках передбачених чинним законодавством України);

- виконання Споживачем, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання", обов`язку щодо відкриття рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 5.4. Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Підпунктом 6.3.1. п. 6.3. Договору передбачено, що у разі, якщо Споживач підпадає під дію статті 191 Закону України "Про теплопостачання", оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений Постачальником Споживачу в порядку, визначеному нормами чинного законодавства. У разі якщо на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, Споживач в будь-якому випадку зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1. цього договору.

Відповідно до п. 12. Договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

31.12.2015 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 21.12.2015 р. № 1035/16-ТЕ-17, положеннями якої, зокрема, п. 5 передбачено викласти пункти 5.1., 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"5.1. Регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758.

Тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), і є обов`язковими за цим Договором з моменту введення їх в дію.

5.2. Ціна за 1000 куб. м газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 гривень, крім того, податок на додану вартість 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" - 197, 5 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 237, 00 грн. (двісті тридцять сім гривень 00 коп.). До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1 968, 24 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2 361, 89 грн. (дві тисячі триста шістдесят одна грн. 89 коп.)."

29.01.2016 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 2 до договору постачання природного газу від 21.12.2015 р. № 1035/16-ТЕ-17.

На виконання умов договору позивачем у період з січня 2016 р. по березень 2016 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 69 158, 44 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 р. на суму 27 775, 80 грн, актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2016 р. на суму 20 668, 88 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 р. на суму 20 713, 76 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 20 843, 00 грн, що підтверджується випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виписками з банківського рахунку позивача, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати природного газу у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 48 315, 44 грн, що підтверджується договором № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р. та додатковими угодами до нього, відповідними актами приймання-передачі природного газу, випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виписками з банківського рахунку позивача, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку по оплаті природного газу за договором № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 48 315, 44 грн за договором № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 16.02.2016 р. по 14.10.2016 р. всього на загальну суму 12 538, 50 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі невиконання Споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 12 538, 50 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 16.02.2016 р. по 31.01.2020 р. на загальну суму 21 529, 31 грн та 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 16.02.2016 р. по 19.02.2020 р. на загальну суму 6 024, 84 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
16.02.2016 - 31.08.201627775.801.0401114.6028890.40
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.09.2016 - 31.01.20208047.401.3983206.7711254.17
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
15.03.2016 - 31.01.202020668.881.4559396.1730065.05
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
15.04.2016 - 31.01.202020713.761.4409118.2529832.01

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості за відповідними актами приймання-передачі природного газу у вищевказаний період становить 22 835, 79 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 21 529, 31 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
27775.8016.02.2016 - 12.09.20162103 %478.11
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
6932.8013.09.2016 - 19.02.202012553 %714.87
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
20668.8815.03.2016 - 19.02.202014373 %2439.61
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
20713.7615.04.2016 - 19.02.202014063 %2392.27

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 6 024, 86 грн.

Оскільки розмір 3 % від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 6 024, 84 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві № 150 від 12.06.2020 р. на позовну заяву, зокрема, щодо нарахування позивачем пені від суми основної заборгованості за договором № 1035/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 р. більше ніж шість місяців, а саме за період з 16.02.2016 р. по 14.10.2016 р. всупереч вимогам встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу є безпідставними та необґрунтованими, оскільки виконаний позивачем розрахунок пені здійснений в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу за кожним актом приймання-передачі природного газу (зобов`язанням) окремо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-комунального підприємства "Немішаєве" (07853, вул. Чкалова, буд. 42, смт Немішаєве, Бородянський район, Київська область; ідентифікаційний код 23579528) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ; ідентифікаційний код 20077720) 48 315 (сорок вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн 44 (сорок чотири) коп. основної заборгованості, 12 538 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 50 (п`ятдесят) коп. пені, 6 024 (шість тисяч двадцять чотири) грн 84 (вісімдесят чотири) коп. 3 % річних, 21 529 (двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) грн 31 (тридцять одна) коп. інфляційних збитків та судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца