ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.11.2020 Справа № 922/4072/19 Позивач: Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь (84306, Донецька область, м. Краматорськ; ідентифікаційний код 00210602)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Краматорський завод важкого верстатобудування (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6; ідентифікаційний код 00222999);

про стягнення 3 169 914, 74 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Гайдар М.А.

Представники:

позивача: не з`явився.

відповідача: не з`явився.

ПАТ Енергомашспецсталь звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ПрАТ Краматорський завод важкого верстатобудування про стягнення 9 670 631,59 грн. заборгованості за договором №58/09-05 від 11.02.2009р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.02.2009 між сторонами був укладений договір поставки №58/09-05, строк дії якого у подальшому додатковою угодою №23 від 29.12.2017 було продовжено до 31.12.2019. У рамках договору сторонами узгоджено специфікацію №44 від 22.11.2018 на поставку продукції та узгоджено порядок оплати.

Як зазначає позивач, він зі свого боку належним чином виконав зобов`язання з поставки обумовленої специфікацією продукції, однак відповідач у повному обсязі оплату не здійснив, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 9 670 631, 59 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26.12.2019 до господарського суду Харківської області від Приватного акціонерного товариства Краматорський завод важкого верстатобудування надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що ним поставлена за специфікацією №44 від 22.11.2018 продукція була оплачена у повному обсязі. Також відповідач зазначив, що п.12.2 договору сторони передбачили обов`язкове досудове врегулювання спорів. Позивачем умови даного пункту були порушені, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений права врегулювання спору в досудовому порядку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2020 задоволено заяву ПрАТ Краматорський завод важкого верстатобудування про передачу справи за підсудністю та вирішено передати справу №922/4072/19 до господарського суду Донецької області.

28.01.2020 до господарського суду Донецької області надійшла справа №922/4072/19.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 28.01.2020р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи у складі судді Матюхіна В.І.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.02.20 прийнято до свого провадження справу №922/4072/19 та розгляд справи розпочато спочатку.

Призначено підготовче засідання на 27.02.2020 об 11:00 год.

Із урахуванням вимог ст.ст.166, 167 ГПК України встановлено:

позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5-ти календарних днів з дня отримання відзиву;

відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 5-ти календарних днів з дня отримання відповіді;

27.02.2020 в підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 23.03.2020 об 11:30год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.02.2020р. підготовче провадження у справі продовжено на 30 днів, до 04.05.2020р. включно.

Ухвалою від 23.03.2020:

- підготовче засідання відкладено на 20.04.2020 року о 10:40 год.;

- явка представників сторін у засідання визнана обов`язковою.

Враховуючи факт встановлення на всій території України карантину, а також відсутність (обмеження) міжобласного і міжміського автобусного та залізничного пасажирських сполучень ухвалою від 13.04.2020 учасників справи повідомлено про те, що призначений розгляд справи не відбудеться, про дату та час наступного судового засідання вони будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, який набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування (оприлюднений 16.07.2020 в газеті «Голос України» №№ 119-120), Верховна Рада України внесла зміни до Господарського процесуального кодексу України і пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України виклала в новій редакції.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 18 червня 2020 року № 731-IX встановлено: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України … в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом».

Таким чином, господарське процесуальне законодавство станом на липень 2020 року змінилось і з 07.08.2020 Верховна Рада України фактично зняла обмеження щодо процесуальних строків, які були встановлені Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX, у зв`язку з чим справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою від 07.08.2020 підготовче засідання призначене на 12:00 год. 25.08.2020.

В підготовчому засіданні 25.08.2020 було оголошено перерву до 11:20 год. 17.09.2020.

Заявою від 14.09.2020 №17/805, отриманою судом 17.09.2020, позивач зменшив розмір позовних вимог і наполягає на стягненні з відповідача 3 169 914, 74 грн.

В підготовчому засіданні 17.09.2020 було оголошено перерву до 01.10.2020.

Ухвалою від 01.10.20 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2020 року об 11:30 год.

Листом від 20.10.2020 у зв`язку з запровадженням розпорядженням голови суду № 24-р від 20.10.2020 дистанційної роботи судді сторін повідомлено про те, що судове засідання 22.10.2020 не відбудеться.

У зв`язку з виходом судді з дистанційної роботи справа ухвалою від 27.10.2020 була призначена до розгляду на 16.11.2020 об 11:30 год. Явка представників сторін у судове засідання визнана не обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

11.02.2009р. між Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (постачальник) в особі генерального директора, який діяв на підставі статуту та Відкритим акціонерним товариством «Краматорський завод важкого верстатобудування», організаційно-правова форма якого у подальшому була змінена на Приватне акціонерне товариство (покупець) в особі генерального директора, який діяв на підставі статуту був укладений договір постачання №58/09-05.

Згідно п.1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується виготовити і передати у встановлений строк продукцію (товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується у відповідності до умов цього договору прийняти цю продукцію (товар) і оплатити її.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфу 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч.1 ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Як зазначено в ст.267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п.2.1 договору ціна продукції вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.2.3 договору орієнтовна сума договору на момент укладення складає 387 600,00грн. з ПДВ.

Загальна сума договору є величиною перемінною і складається із суми всіх специфікацій, оформлених до цього договору, але не більше 20 000 000,00грн. з ПДВ.

Як зазначено в п.13.2 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2009.

Додатковою угодою №23 від 29.12.2017 сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2019.

Додатковою угодою №24 від 04.05.2018 сторони замінили найменування покупця Публічне акціонерне товариство «Краматорський завод важкого верстатобудування» на Приватне акціонерне товариство «Краматорський завод важкого верстатобудування».

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір поставки №58/09-05 від 11.02.2009р. вважається укладеним.

Відповідно до п.1.2 договору найменування, номенклатура (асортимент), кількість, якісні та інші характеристики продукції (товару), її ціна, строки поставки зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.

На виконання вищенаведеного пункту сторонами було узгоджено специфікацію №44 від 22.11.2018, в якій узгодили найменування продукції, загальну вагу, її кількість та вартість та умови оплати.

Так, загальна сума продукції, яка підлягає поставці складала 41 828 662,92грн. з ПДВ.

Умови оплати: 25% - передоплата для запуску замовлення у виробництво протягом 5 робочих днів з дати підписання специфікації; 75% - передоплата протягом 5 робочих днів після письмового підтвердження готовності товару до відвантаження.

Строк поставки позиції №1 березень 2019, позиції №2 квітень 2019, позицій №№3, 4 травень 2019, позицій №№5, 6 червень 2019, позицій №№7, 8 липень 2019, позицій №№9,10 серпень 2019, позиції №11 вересень 2019. Дострокове постачання допускається.

Згідно ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

На виконання умов договору позивач відвантажив на адресу відповідача наступну продукцію:

- 05.07.2019р. за товарно-транспортною накладною № 86 автомобілем МАЗ АН 7516 HP причіп НОМЕР_1 - рама гондоли у кількості 1 од. вартістю 3 531 048.71 грн., яка була отримана 05.07.2019, що підтверджується приймально-здавальним актом №86 від 05.07.2019, підписаним сторонами без зауважень;

- 11.07.2019 р. за товарно-транспортною накладною № 88 автомобілем МАЗ АН 7516 HP, причіп НОМЕР_2 рама гондоли у кількості 1 од. вартістю 3 490 942.36 грн., що підтверджується приймально-здавальним актом №88 від 11.07.2019, підписаним сторонами без зауважень;

- 15.10.2019 р. за товарно-транспортною накладною № 131 автомобілем MAN НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 - рама гондоли у кількості 1 од. вартістю 3 300 982.51 грн., що підтверджується приймально-здавальним актом №131 від 15.10.2019, підписаним сторонами без зауважень.;

- 13.11.2019 р. за товарно-транспортною накладною № 135 автомобілем MAN AA 5503 ХК причіп НОМЕР_4 - рама гондоли у кількості 1 од. вартістю 3 284 311,69 грн., що підтверджується приймально-здавальним актом №135 від 13.11.2019, підписаним сторонами без зауважень.

Загальна вартість поставленого товару складає 13 607 285,27грн.

Згідно п.6.2 договору постачальник зобов`язується надати покупцю одночасно з продукцією наступні документи: рахунок-фактуру; сертифікат якості, приймально-здавальний акт (у разі відвантаження залізничним транспортом залізнична накладна з обов`язковим посиланням на одержувача продукції); податкова накладна.

Відповідно до п.9.1 договору оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в національній валюті України.

Як зазначено в п.9.3 договору форма розрахунків: 50% авансовий платіж для запуску замовлення у виробництво, 50% - протягом 5-ти днів від дати повідомлення покупця про готовність продукції до відвантаження, якщо інше не передбачено в специфікаціях.

Як вже зазначалось, умови оплати згідно специфікації: 25% - передоплата для запуску замовлення у виробництво протягом 5 робочих днів з дати підписання специфікації; 75% - передоплата протягом 5 робочих днів після письмового підтвердження готовності товару до відвантаження.

Для оплати поставленої продукції позивачем були виставлені наступні рахунки:

- №1-100 від 05.07.2019р. на суму 3 531 048,71грн. з ПДВ;

- №1-105 від 11.07.2019р. на суму 3 490 942,36грн. з ПДВ;

- №1-161 від 15.10.2019р. на суму 3 300 982,51грн. з ПДВ;

- №1-168 від 13.11.2019р. на суму 3 284 311,69грн. з ПДВ.

У позовній заяві позивач зазначав, що відповідачем в порушення умов специфікації, поставлена продукція була оплачена частково, у сумі 3 936 653,68грн. та на підтвердження цього надав наступні документи:

- 13.11.2019 платіжним дорученням №68903 на суму 246 506,78грн.;

- 13.09.2019 платіжним дорученням №30 на суму 2 000 126,97грн.;

- 11.09.2019 платіжним дорученням №2123 на суму 328 899,81грн.;

- 11.04.2019 платіжним дорученням №1157 на суму 340 280,03грн.;

- 11.04.2019 платіжним дорученням №1157 на суму 340 280,03грн.;

- 11.04.2019 платіжним дорученням №1157 на суму 340 280,03грн.

Таким чином, згідно початкової позиції позивача залишок заборгованості у сумі 9 974 911,62грн. залишався несплаченим.

У свою чергу, відповідач у відзиві зазначав, що за поставлений товар по специфікації №44 підприємство сплатило 26 283 899,07грн., у той час як сума поставленого товару склала 13 607 285,27грн. На підтвердження цього відповідачем додані копії платіжних доручень:

- №1157 від 11.04.2019 на суму 3 743 080,32грн.;

- №1 від 03.07.2019 на суму 5 000 000,00грн.;

- №2 від 15.07.2019 на суму 8 000 000,00грн.;

- №1937 від 08.08.2019 на суму 4 294 185,00грн.;

- №2123 від 11.09.2019 на суму 3 000 000,00грн.;

- №30 від 13.09.2019 на суму 2 000 126,97грн.;

- №68903 від 13.11.2019 на суму 246 506,78грн.

Як вбачається з доданих платіжних доручень, призначення платежу «аванс за раму гондоли за специфікацією №44 за договором №58/09-05 від 11.02.2009» міститься тільки на платіжних дорученнях №1157 від 11.04.2019 на суму 3 743 080,32грн. та №2 від 15.07.2019 на суму 8 000 000,00грн.

На інших платіжних дорученнях є тільки посилання на договір без посилання на конкретну специфікацію.

В заяві від 14.09.2020 №17/805 про зменшення позовних вимог до 3 169 914, 74 грн. позивач зазначив наступне: «Заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення до суду складала 9 670 631,59 грн. … Відповідачем було здійснено часткову оплату за наступними платіжними дорученнями та корегувальними листами:

- 11.04.2019 (п/д № 1157) в сумі 3 743 080,32 грн. (передоплата);

- 11.09.2019 (п/д № 2123) в сумі 328 899,81 грн. (лист № 14/2975 від 10.09.2019);

- 13.09.2019 (п/д №30) в сумі 2 000 126,97грн. (лист№ 14/2981 від 13.09.2019);

- 13.11.2019 (п/д № 68903) в сумі 246 506,78 грн.;

- 21.01.2020 (п/д № 36884438) в сумі 1 000 716,85 грн. (лист№ 15 від 21.01.2020);

- 07.02.2020 (п/д № 36953872) в сумі 1 000 000,00 грн. (лист № 15/4/1 від 07.02.2020);

- 14.02.2020 (п/д № 852868420 в сумі 1 000 000,00 грн. (лист № 15/7 від 14.02.2020);

- 24.03.2020 (п/д № 859999708) в сумі 1 234 819,40 грн. (лист № б/н від 24.03.2020);

- 17.04.2020 (п/д № 860099563) в сумі 1 500 000,00 грн. (лист № б/н від 17.04.2020).

Таким чином, за твердженням позивача, не спростованим відповідачем, під час розгляду справи останнім в рахунок погашення заборгованості, яка складає суму позову, було перераховано 5 735 536,25грн.

З урахуванням платежів, які були здійснені відповідачем до звернення позивача з позовом до суду, заборгованість складає 3 169 914, 74 грн. згідно розрахунку, поясненого позивачем під час розгляду справи і також не спростованого відповідачем, а саме:

1) В рахунок рахунку №1-100 від 05.07.2019р. на суму 3 531 048,71грн. (9 рама) відповідачем здійснена передоплата 340 280,03грн. та 246 506,78грн., а також здійснені платежі:

- 11.09.2019 платіжним дорученням № 2123 - 328 899,81грн.;

- 21.01.2020 платіжним дорученням № 36884438 - 615 235,12грн.;

- 13.09.2019 платіжним дорученням №30 - 2 000 126,97грн.

2) В рахунок рахунку №1-105 від 11.07.2019р. на суму 3 490 942,36грн. (10 рама) відповідачем здійснена передоплата 340 280,03грн. (11.04.2019 платіжним дорученням №1157), а також здійснені платежі:

- 21.01.2020 платіжним дорученням № 36884438 395 481,73грн.;

- 14.02.2020 п/д № 852868420 - 1 000 000,00 грн.;

- 07.02.2020 п/д № 36953870 - 1 000 000,00 грн.;

- 24.03.2020 п/д № 859999708 765 180,60 грн.

3) В рахунок рахунку №1-161 від 15.10.2019р. на суму 3 300 982,51грн. (13 рама) відповідачем здійснена передоплата 340 280,03грн. (11.04.2019 платіжним дорученням №1157), а також здійснені платежі:

- 24.03.2020 п/д № 859999708 - 1 234 819,40 грн.;

- 17.04.2020 п/д № 860099563) - 1 500 000,00 грн.

4) В рахунок рахунку №1-168 від 13.11.2019р. на суму 3 284 311,69грн.. (14 рама) відповідачем здійснена передоплата 340 280,03грн. (11.04.2019 платіжним дорученням №1157), а також здійснені платежі:

Загалом згідно рахунків №1-161 від 15.10.2019р. і №1-168 від 13.11.2019р.підлягало сплаті 6 585 294,20грн. (3 300 982,51грн. + 3 284 311,69грн..), відповідачем сплачено тільки 3 415 379,46грн. (340 280,03грн. + 1 234 819,40 + 1 500 000,00 грн. + 340 280,03грн.), заборгованість 3 169 914, 74 грн. (6 585 294,20грн. - 3 415 379,46грн.).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено в ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на те, що відповідач не довів факту оплати поставленого товару на суму 3 169 914, 74 грн. (не в повному обсязі оплачені рахунки №1-161 від 15.10.2019р. та №1-168 від 13.11.2019р.), господарський суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у зменшеній сумі обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача у відзиві на те, що він у повному обсязі сплатив вартість поставленого товару за спірною специфікацією судом до уваги не береться, оскільки посилання на вказану специфікацію у призначенні платежу міститься тільки на одному платіжному дорученні на суму 3 743 080,32грн.

Заперечення відповідача стосовно недотримання позивачем передбаченого п.12.2 договору досудового врегулювання спору також не береться судом до уваги, оскільки Конституційний суд України у рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України зазначив про те, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, відповідно до ст.129 Господарського кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (в даному випадку на відповідача).

Водночас судом врахована і та обставина, що Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь буде повернутий з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 97 510,76грн., сплачений платіжним дорученням №235404 від 02.12.2019, у разі подання відповідної заяви відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір», приписами якої встановлено: «Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог».

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

ВИ Р І Ш И В:

Позовні вимоги у зменшеній сумі задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Краматорський завод важкого верстатобудування (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6; ідентифікаційний код 00222999) на користь Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь (84306, Донецька область, м. Краматорськ; ідентифікаційний код 00210602) 3 169 914, 74 грн. основної заборгованості, 47 548,72грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 24.11.2020.

Суддя В.І. Матюхін