Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. м. Житомир Справа № 906/727/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеньківській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (смт.Лугини Житомирська область)

до Фізичної особи-підприємця Гуменюка Андрія Олександровича (м.Житомир)

про стягнення 308214,23грн

Державне підприємство "Лугинське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гуменюка Андрія Олександровича 308214,23грн заборгованості, яка виникла на підставі договору №29/01/2020 від 29.01.20, з яких: 284138,12грн основного боргу, 16706,69грн штрафних санкцій, 2794,80грн 3% річних та 4574,62грн інфляційних. Згідно клопотання №2035 від 21.09.2020 представник позивача просив суд вважати вірним період 3% річних за користування коштами з 24.02.2020 по 22.06.2020, оскільки в п.5 прохальної частини позовної заяви зазначений період з 17.08.2017 по 14.02.2020 є помилковим.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №29/01/2020 від 29.01.20 в частині проведення розрахунків за переданий у власність товар.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.07.20 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.09.20.

Ухвалою суду від 21.04.20 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/727/20 до судового розгляду по суті на 20.10.20 об 11:00.

Враховуючи, що суддя Соловей Л.А. з 19.10.20 по 23.10.20 перебувала у відпустці, судове засідання 20.10.20 не відбулось, ухвалою суду від 30.10.2020 розгляд справи по суті призначено на 24.10.20.

24.11.20 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання, у якому позивач зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без участі повноважного представника, а також довідка №2502 від 20.11.20, згідно якої позивач повідомляє, що станом на 24.11.20 заборгованість відповідача не змінилась та складає 308214,23грн (а.с.101-103).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, ухвала Господарського суду Житомирської області направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (10003, м.Житомир, вул.Домбровського, 45, кв.102), повернута органом поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.90-93). Інші адреси відповідача суду невідомі.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частинами 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Житомирської області у справі №906/727/20 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.20 між Державним підприємством "Лугинське лісове господарство" (постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Гуменюком Андрієм Олександровичем (покупець, відповідач) укладено договір №2901/20/2 (а.с.11), за умовами якого продавець продає, а покупець купує наступну лісопродукцію: штахетник хвойний, дошка для підлоги, блок хаус, дошка терасна, пиломатеріали хвойні обрізні, пиломатеріали хвойні необрізні. Ціна згідно діючого прейскуранту цін лісгоспу на умовах франко склад продавця за 1 куб.м/кв.м з ПДВ (п.1.1 договору).

Згідно із п.1.2 договору орієнтовна сума договору становить по факту відвантаження лісопродукції.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що оплата вартості лісопродукції відбувається шляхом 100% передоплати.

В окремих випадках за погодженням з продавцем, оплата може бути здійснена на протязі 30-ти календарних днів з дати відвантаження продукції (п.2.2 договору).

Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.20 (п.6.1 договору).

На виконання умов договору №29/01/20/2 позивач здійснив поставку товару на суму 284138,12грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними №002771 від 29.01.20 на суму 85483,16грн, №002819 від 19.02.20 на суму 75901,78грн, №002824 від 22.02.20 на суму 122753,18грн (а.с.12,14,16).

Однак відповідач не виконав зобов`язання щодо проведення розрахунків за отриманий товар.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар на підставі договору №29/01/20/2 від 29.01.20 у розмірі 284138,12грн.

12.03.20 позивач направив на адресу ФОП Гуменюка А.О. претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 284138,12грн протягом 30 днів з дати отримання претензії (а.с.19), однак останній залишив її без відповіді та задоволення.

08.05.20 позивач направив на адресу ФОП Гуменюка А.О. лист-нагадування з вимогою сплати заборгованості у розмірі 284138,12грн., який також залишився без належного реагування зі сторони відповідача (а.с.20)

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості , яка виникла на підставі договору №29/01/20/2 від 29.01.20 у розмірі 308214,23грн, з яких: 284138,12грн основного боргу, 16706,69грн штрафних санкцій, 2794,80грн 3% річних та 4574,62грн інфляційних.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Приписами ч.ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами з купівлі-продажу товару, згідно яких у відповідача, внаслідок передання йому позивачем товару (лісопродукції) на загальну суму 284138,12грн, виник кореспондуючий обов`язок оплатити його.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд вважає за необхідне відзначити, що порядок розрахунків за отриманий товар врегульовано в розділі 2 договору №29/01/20/2 від 29.01.20. Зокрема, як вже зазначалося вище, відповідач зобов`язався здійснити 100% передплату товару. Однак, матеріалами справи підтверджується, що від такого порядку оплати товару та розрахунків сторони двосторонньо відійшли, оскільки з боку відповідача не було виконано обов`язок щодо 100% передоплати за товар, а зі сторони позивача було виконано зобов`язання щодо поставки товару без отримання такої передоплати.

Таким чином, за наявності наведених обставин, строк виконання зобов`язання з оплати лісопродукції слід обраховувати виходячи зі змісту ст.692 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач не здійснив відповідних розрахунків за отриманий товар на підставі договору №29/01/20/2 від 29.01.20.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті отриманого від позивача товару на загальну суму 284138,12грн.

Крім того, позивач відповідно до п.4.2 договору купівлі-продажу №29/01/20/2 від 29.01.20 за порушення строків оплати нарахував відповідачу пеню у розмірі 16706,69грн, яка обрахована за період з 124.02.20 по 22.06.20 (а.с.41).

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що в результаті несвоєчасного розрахунку за отриману лісопродукцію покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен прострочений день від суми недоплати.

Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" розрахунок пені суд вважає, що пеня у розмірі 16706,69грн є обґрунтовано заявленою, оскільки нарахована відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та з урахуванням ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Також позивач просить стягнути з відповідача за порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ГПК України 2794,80грн 3% річних та 4574,62грн інфляційних.

Як унормовано приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" розрахунок інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що інфляційні у сумі 4574,62грн та 3% річних у сумі 2794,80грн нараховані обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав, доводів позивача не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню повністю на суму 308214,23грн, з яких: 284138,12грн основного боргу, 16706,69грн пені, 2794,80грн 3% річних та 4574,62грн інфляційних.

Судовий збір, відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства "Лугинське лісове господарство" до Фізичної особи-підприємця Гуменюка Андрія Олександровича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гуменюка Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

на користь Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (11301, Житомирська область, Лугинський район, смт.Лугини, вул.Павлова, 18, ):

- 284138,12грн - основного боргу;

- 16706,69грн - пені;

- 2794,80грн - 3% річних;

- 4574,62грн - інфляційних;

- 4623,22грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - в справу

- позивачу на елект.адресу:

- відповідачу на елект.адресу: