ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 Справа № 917/484/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімнафтотранс", вул. Артемівська 24, м. Лисичанськ, Луганська область, 93111; поштова адреса: вул. Шота Руставелі, 44, офіс 57, м. Київ, 01033

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. В`ячеслава Чорновола, 22-а, м. Полтава, 36039

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: Яворська Г. І. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7562/10 від 14.03.2019, довіреність б/н від 15.08.2019);

від відповідача: Глазкова С.О. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1315 від 26.08.2016, ордер на надання правової допомоги № 140577 від 14.08.2020)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімнафтотранс" (далі - позивач/ ТОВ "Хімнафтотранс") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач/ ДП "Полтавський облавтодор") 577011,14 грн., в тому числі 500000,00 грн. основного боргу, 52436,14 грн. інфляційних втрат, 24575,00 грн. 3% річних. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № 27/03-18 від 27.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.04.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. При цьому, у зв`язку із введенням на всій території України карантину, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, суд повідомив сторін, що дата проведення підготовчого засідання буде визначена судом після закінчення строку дії карантину.

У зв`язку із послабленням протиепідемічних заходів ухвалою від 29.07.2020 суд повідомив учасників справи, що підготовче засідання по справі відбудеться 19.08.2020.

В підготовчому засіданні 19.08.2020 судом оголошено перерву до 16.09.2020.

Ухвалою від 16.09.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.10.2020.

Ухвалою від 20.10.2020 розгляд справи по суті відкладено на 10.11.2020.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його безпідставність.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018 між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладено договір № 27/03-18 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи) на поставку товару - дизельного палива, бензину А-92 (далі - Товар).

Відповідно до умов Договору Позивач зобов`язався поставити Товар, а Відповідач зобов`язався оплатити поставлений Товар в кількості 200000,0 л дизельного палива та 180000,0 л бензину А-92.

Згідно п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар. Кількість Товару є орієнтовною, остаточна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог цього Договору. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами визначає загальну кількість заявок на поставку Товару та не зобов`язаний замовляти Товар на всю суму, визначену Сторонами як ціна Договору. Обсяги придбання Товарів можуть бути зменшені залежно від поточних потреб Замовника.

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунки за поставлений Товар проводяться після отримання від Позивача рахунку на оплату Товару і передачі документів, зазначених у пункті 4.2. Договору.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що рахунок приймається до сплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару.

Відповідно до п. 4.3 Договору Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар на протязі 60 банківських днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначений в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно п. 7.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно вимог чинного законодавства України з врахуванням положень Договору.

Пунктом 10.1 Договору, сторони визначили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Сторін і діє до повного виконання зобов`язань до 31.12.2018 року.

Пунктом 10.3 Договору передбачено, що закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору Позивачем було поставлено Товар, а саме:

- по видатковій накладній № 13 від 28.03.2018 на суму 595 152,96 грн.; термін оплати за отриманий Товар за умовами Договору - до 02.07.2018;

- по видатковій накладній № 14 від 28.03.2018 на суму 484 096,44 грн.; термін оплати - до 02.07.2018;

- по видатковій накладній № 17 від 02.04.2018 на суму 502 964,88 грн.; термін оплати - до 05.07.2018;

- по видатковій накладній № 18 від 02.04.2018 на суму 625 568,88 грн.; термін оплати - до 05.07.2018;

- по видатковій накладній № 21 від 12.04.2018 на суму 350 214,72 грн.; термін оплати - до 16.07.2018.

Таким чином, виконуючи умови Договору позивач поставив відповідачу Товар на загальну суму 2 057 997,88 грн.

Проте, відповідач розрахунки за отриманий товар провів частково, а саме: 17.04.2018 платіжним дорученням № 779 було перераховано позивачу 500 000,00 грн.

Вказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 917/1526/19, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 917/1526/19 не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Рішенням суду по справі № 917/1526/19 від 05.11.19 було задоволено в повному обсязі позов ТОВ "Хімнафтотранс" про стягнення з ДП "Полтавський облавтодор" 1 557 997,88 грн. основного боргу по Договору, а також 167542,04 грн. інфляційних втрат та 50021,12 грн. 3% річних

Позивач зазначає, що оскільки по Договору позивачем було поставлено товар на загальну суму 2 557 997,88 грн., а відповідачем сплачено за отриманий товар лише 500 000 грн. то заборгованість за поставлений товар становила 2057997,88 грн. Оскільки предметом позову по справі № 917/1526/191 було стягнення з відповідача боргу за поставлений по Договору товар у розмірі 1 557 997,88 грн. і вказана сума вже стягнута рішенням суду, позивач просить суд стягнути з відповідача залишок заборгованості по Договору в сумі 500000,00 грн.

При цьому, позивач наголошує, що позовні вимоги на вказану суму заявляються вперше та не були заявлені у справі № 917/1526/19. У розглянутій справі вимоги були заявлені частково.

Крім цього, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано відповідачу на прострочену суму боргу у розмірі 500000,00 грн. 3% річних за період з 17.07.2018 по 06.03.2020 на суму 24575,00 грн. та інфляційні втрати за період з серпня 2018 року по січень 2020 року в сумі 52436,14 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 500000,00 грн. основного боргу, 52436,14 грн. інфляційних втрат та 24575,00 грн. 3% річних.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що судом вже розглянуто справу між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як і в даному позові. На думку відповідача, це є підставою для залишення позовної заяви ТОВ "Хімнафтотранс" без розгляду.

Як зазначає відповідач, у рішенні по справі № 917/1526/19 судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено товар на загальну суму 2057997,88 грн.; загальна сума заборгованості за отриманий і не оплачений відповідачем товар становить 1557997,88 грн.

На виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1526/19 було видано наказ від 04.12.2019. Зазначений наказ був пред`явлений до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання.

Платіжним дорученням № 266 від 07.02.2020 на рахунок ТОВ "Хімнафтотранс" було перераховано 1790134,32 грн. згідно виконавчого документу № 917/1526/19 ВП 60940736. 30.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60940736 (копія постанови - в матеріалах справи). В зв`язку з цим, відповідач стверджує, що рішення Господарського суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 917/1526/19 ним виконано в повному обсязі.

Крім цього, відповідач у відзиві наводить контррозрахунок суми інфляційних втрат, згідно якого за період з серпня 2018 року по січень 2020 року сума інфляційних втрат, нарахована на суму боргу 500000,00 грн., становить 47 250 грн.

Суд не погоджується із твердженням відповідача стосовно того, що судом вже розглянуто справу між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як і в даному позові, що на думку відповідача, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи наступне.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У даному випадку суд залишає позов без розгляду тоді, коли провадження у іншій справі ще триває. Проте, на момент порушення провадження у даній справі, у справі № 917/1526/19 вже було прийнято рішення, яке набрало законної сили. Тобто, підстави для залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку відсутні.

Крім того, суд не погоджується із твердженням відповідача, що у даній справі та у справі № 917/1526/19 ідентичні предмет та підстави позову. Так підставами позову у вказаних справах дійсно є невиконання ДП "Полтавський облавтодор" умов договору поставки № 27/03-18 від 27.03.2018 щодо оплати товару.

Проте, з рішення по справі № 917/1526/19 вбачається, що сума боргу у розмірі 500000,00 грн. не заявлялася позивачем до стягнення.

Так, згідно видаткових накладних, на які позивач посилається у даній справі загальна вартість поставленого товару становить 2557997,88 грн. Тобто, з врахуванням оплаченої відповідачем суми 500000,00 грн. заборгованість відповідача по Договору становила 2057997,88 грн. З врахуванням суми боргу в розмірі 1557997,88 грн., яка була заявлена позивачем до стягнення у справі № 917/1526/19, борг відповідача за поставлений позивачем товар по Договору становить 500000,00 грн., і щодо вказаної суми боргу рішення суду відсутнє.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за отриманий по Договору товар в розмірі 500000,00 грн. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми боргу.

За даних обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення 500000,00 грн. заборгованості за поставлений товар є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 17.07.2018 по 06.03.2020 на суму 24575,00 грн. та інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року в сумі 52436,14 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд встановив його правильність.

Щодо нарахування позивачем інфляційних втрат, суд зазначає, що позивачем у позовній заяві наведено розрахунок інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по січень 2020 року.

В свою чергу відповідачем надано контррозрахунок інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року на суму 47250,00 грн.

Суд зазначає, що позивачем у розрахунку вказано місяці прострочення з серпня 2018 року по лютий 2020 року, проте при обрахунку враховано індекси інфляції з серпня 2018 року по січень 2020 року, оскільки на момент здійснення розрахунки індекс інфляції за лютий ще не був встановлений.

Таким чином, відповідач у контррозрахунку безпідставно нараховує інфляційні втрати за лютий 2020 року.

Враховуючи викладене, судом перевірено наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат і встановлено його правильність.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних на суму 24575,00 грн. та інфляційних втрат на суму 52436,14 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. В`ячеслава Чорновола, 22-а, м. Полтава, 36039; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімнафтотранс" (вул. Артемівська 24, м. Лисичанськ, Луганська область, 93111; поштова адреса: вул. Шота Руставелі, 44, офіс 57, м. Київ, 01033; ) 500000 грн. 00 коп. основного боргу, 24575 грн. 00 коп. 3% річних, 52436 грн. 14 коп. інфляційних втрат, 8655 грн. 17 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 17.11.2020.

Суддя О.С. Семчук