ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/875/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп. Перемоги буд. 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, буд. 11, )

до відповідачів:

1.Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області (67550, Одеська обл., смт Нові Білярі, вул. Лиманна, буд. 2, );

2.Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" (04136, м. Київ, вул. Маршала Гречки, буд. 3, каб. 314, )

за участю Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, )

про визнання незаконним та скасування рішення, -

за участю представників учасників справи:

від позивача: Семака В.Ю., в порядку положень про самопредставництво; Усатенко С.В., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача-1: Стаценко В.М., довіреність №СР02-18-82 від 31.01.2020

від відповідача-2: Ярема І.В., адвокат, довіреність №4 від 01.06.2020

від прокуратури: Бондаревський О.М., в порядку положень про самопредставництво

від третьої особи (Кабінет Міністрів України): Чітак Б.В., в порядку положень про самопредставництво

від третьої особи (Міністерство інфраструктури України): Ігнатенко Т.Б., в порядку положень про самопредставництво

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Південний) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" про визнання недійсним та скасування рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 25.01.2019 №415-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії "ТЕХАГРО" в оренду строком на 49 років для будівництва та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області" та визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 від 17.05.2017, укладеного між Новобілярською селищною радою Лиманського району Одеської області та ТОВ Компанією "ТЕХАГРО".

Позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Південний) обґрунтовані порушенням законодавства при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 з боку Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером: :01:002:0286 фактично знаходиться під водою, входить до Аджалицького лиману та є складовою акваторії морського порту Південний відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406 та тим, що передача в оренду ТОВ Компанії "ТЕХАГРО" земельної ділянки водного фонду зі складу акваторії морського порту відбулась з порушенням розробленої проектної документації «Реконструкція водних підходів, маневрових зон та операційних акваторій біля причалів з урахуванням перспективного вантажообігу морського порту «Южний» в м. Южне Одеської області».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28.04.2020 о 14:30.

27.04.2020 за вх.№10265/20 до суду від відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" надійшов відзив та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне:

- при відведенні земельної ділянки в оренду ТОВ Компанії «ТЕХАГРО», Новобілярська селищна рада Лиманського району Одеської області діяла в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України. Твердження позивача про те, що повноваження щодо відведення земельної ділянки належить Кабінету Міністрів України, а не Новобілярській селищній раді не відповідає дійсності та положенням Земельного кодексу України, оскільки радою надано в користування саме земельну ділянку комунальної власності, а не водний об`єкт;

- чинне законодавство України, а саме Земельний кодекс України та Водний кодекс України чітко розмежовує окреме існування природних об`єктів у вигляді водних об`єктів (водної лінзи) та земельних об`єктів (земельних ділянок). Також чітко розмежовані й повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними об`єктами та водними об`єктами, різними є й процедури їх надання;

- позивачем не надано жодних доказів, що він є користувачем земельної ділянки, зайнятою Аджалицьким лиманом. Твердження позивача про те, що відведення вказаної земельної ділянки суперечить розробленій проектній документації «Реконструкція водних підходів, маневрових зон та операційних акваторій біля причалів з урахуванням перспективного вантажообігу морського порту «Южний», що схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №657-р, є безпідставними, оскільки даним розпорядженням не визначено межі земельної ділянки, на якій передбачено проведення вказаних робіт;

- позивачем не доведено законність свого інтересу стосовно саме спірної земельної ділянки, розташованої в акваторії Аджалицького лиману, а відтак і факт його порушення прийнятим органом місцевого самоврядування рішенням та укладеним договором оренди.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 13.05.2020 о 13:45 у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

04.05.2020 за вх.№11026/20 до суду від відповідача-1 - Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне:

- земельна ділянка з кадастровим номером: :01:002:0286 на час прийняття оскаржуваного рішення та на даний час перебуває в комунальній власності смт. Нові Біляри згідно з рішенням сесії Новобілярської селищної ради від 22.12.2017 №291-УІІ «Про затвердження генерального плану смт. Нові Біляри, поєднаного з планом зонування території смт. Нові Біляри Лиманського району Одеської області» та рішення Лиманської районної ради від 03.04.2018 №372-УІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж смт. Нові Біляри Новобілярської селищної ради»;

- позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що земельна ділянка, яку надано в оренду ТОВ Компанії «Техагро» згідно з договором від 17.05.2017, розташована в акваторії морського порту Південний та сформована за рахунок земель, наданих у постійне користування порту Південний;

- щодо доводів про те, що відведення вказаної земельної ділянки суперечить розробленій проектній документації «Реконструкція водних підходів, маневрових зон та операційних акваторій біля причалів з урахуванням перспективного вантажообігу морського порту «Южний», що схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №657-р, відповідач-1 зазначає, що вказаним розпорядженням схвалено подане Міністерством інфраструктури України техніко-економічне обґрунтування реконструкції водних підходів, маневрових зон та операційних акваторій біля причалів морського порту «Южний» та рекомендовано його до схвалення «Укрдержбудекспертиза». При цьому, вказаним розпорядженням не визначено межі земельної ділянки, на якій передбачено проведення вказаних робіт, а отже оскаржуване рішення жодним чином не впливає на подальше схвалення чи реалізацію вказаного техніко-економічного обґрунтування;

- щодо доводів про те, що вказану земельну ділянку надано всупереч ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідач-1 вказує, що оскаржуваним рішенням надано земельну ділянку комунальної власності, а не частину акваторії морського порту;

- відповідно до довідки із звітності з кількісного обліку про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.06.2018 №97-15-0.220-1995/170-18 земельна ділянка площею 0,8600 га, яка відводиться в оренду ТОВ Компанії «Техагро» для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту значиться як землі водного фонду. Отже, надання вказаної земельної ділянки ТОВ Компанії «Техагро» були здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 13.05.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 02.06.2020 о 14:00 у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

25.05.2020 за вх.№13158/20 до суду від відповідача-1 - Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області надійшло клопотання та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

27.05.2020 за вх.№13550/20 до суду від Прокуратури Одеської області надійшла заява про вступ прокурора у справу №916/875/20.

02.06.2020 за вх.№14198/20 до суду від позивача надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач просить суд по тексту позовної заяви (в тому числі в прохальній частині) вважати вірним написанням дати договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 - « 17.05.2019», оскільки правильність вказаної дати не викликає сумнівів з урахуванням поданих доказів до позовної заяви, та іншого договору з тим самим предметом та умовами стосовно оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 тільки датованого 17.05.2017 не існує. Як вказує позивач, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.02.2020 №98-ДК/37/АП/09/01/-20, наданий відповідачем-1, узагальнює відому інформацію щодо відведення земельної ділянки та проходження процедури погодження проекту землеустрою відповідно до ст. 186-186-1 Земельного кодексу України, та, водночас, актом не приділено жодної уваги з`ясуванню повноважень органів місцевого самоврядування при прийнятті рішень щодо розпорядження землями дна територіального моря України, що й є предметом спору у справі №916/875/20. Як зазначає позивач, даний акт лише підтверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 покрита водами Аджалицького лиману, який, в свою чергу входить до меж морського порту Південний, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406, а відтак спірна земельна ділянка не може бути передана іншим суб`єктам господарювання, зокрема, в оренду TOВ Компанії «ТЕХАГРО».

У підготовчому засіданні 02.06.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 16.06.2020 о 15:00.

16.06.2020 за вх.№15442/20 до суду від відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих доповненнях відповідач-2 зазначає наступне:

- надана позивачем «Схема меж акваторії морського порту Южний (Південний) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073» не може бути документом, який визначає межі акваторії, оскільки вона не є додатком до постанови. Визначення координат поворотних точок зовнішніх меж акваторії, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 потребує спеціальних знань;

- прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави, а також не обґрунтовано підстав звернення до суду від імені суб`єктів владних повноважень з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

У підготовчому засіданні 16.06.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження у справі №916/875/20 на 30 днів; допущено прокурора до участі у справі №916/875/20; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02.07.2020 об 11:30.

01.07.2020 за вх.№17101/20 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач зазначив про необхідність залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України та Міністерства інфраструктури України.

02.07.2020 за вх.№17156/20 до суду від Прокуратури Одеської області надійшло клопотання про витребування у ТОВ «ІНАГРО ГРУПП» проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286; витребування у Відділі у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 та акту прийому-передачі вказаної документації до Відділу у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області.

02.07.2020 за вх.№17169/20 до суду від Прокуратури Одеської області надійшли пояснення, в яких прокурор зазначає наступне:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 фактично знаходиться в акваторії Аджалицького лиману, що належить до водних об`єктів загальнодержавного значення, оскільки відноситься до внутрішніх морських вод України та є складовою частиною акваторії морського порту «Південний», межі якої визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073;

- п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406 Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» надано у користування акваторії морських портів, межі яких визначені Кабінетом Міністрів України, за умови недопущення передачі їх або їх частин іншим суб`єктам господарювання;

- відповідно до довідки із звітності з кількісного обліку про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, користувачами, угіддями відділу у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області №97-16-0.220-1995/170-18 від 19.06.2018 - спірна земельна ділянка площею 0,86 га, яка відводиться ТОВ Компанії «ТЕХАГРО» в оренду строком на 49 років, відноситься до «земель водного фонду», складом угідь: інші (71), під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами (75);

- за даними Публічної кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 фактично знаходиться під водою, вільна від забудови, сформована та відведена за рахунок земель водного фонду, а саме акваторії Аджалицького лиману.

У підготовчому засіданні 02.07.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 14.07.2020 о 10:20.

14.07.2020 за вх.№18393/20 та №18394/20 до суду від відповідача-1 надійшли заперечення на клопотання Прокуратури Одеської області про витребування доказів та пояснення позивача.

14.07.2020 за вх.№18396/20 та №18396/20 до суду від відповідача-2 надійшли заперечення на клопотання Прокуратури Одеської області про витребування доказів та пояснення позивача.

Ухвалою суду від 14.07.2020 залучено Кабінет Міністрів України та Міністерство інфраструктури України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

У підготовчому засіданні 14.07.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 22.07.2020 о 12:50.

22.07.2020 за вх.№19288/20 до суду від третьої особи - Міністерства інфраструктури України надійшла заява про продовження строку на подання пояснень, яка у підготовчому засіданні 22.07.2020 судом у протокольній формі задоволена.

22.07.2020 за вх.№19296/20 до суду від третьої особи - Кабінету Міністрів України надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з огляду на наступне:

- постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406, акваторія Аджалицького лиману морського порту Южний надана у користування Державному підприємству «Адміністрація морських портів України», отже, на землях водного фонду, покритих водою, земельні ділянки відводитися не можуть, оскільки вони не є частиною земної поверхні;

- відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 19.02.2020 №98-ДК/37/АП/09/01/-20, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 площею 0,86 га з цільовим призначенням 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Новобілярська селищна рада, смт. Нові Біляри - встановлено, що земельна ділянка покрита водами Аджалицького лиману. Отже, як зазначає третя особа, Новобілярською селищною радою оскаржувані рішення прийняті з перевищенням повноважень, всупереч вимогам вищевказаних законів та актів Кабінету Міністрів України.

22.07.2020 за вх.№19376/20 до суду від позивача надійшли пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач зазначає, зокрема, що погодження органами виконавчої влади, які здійснили розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 не свідчить про наявність повноважень відповідача-1 щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, у зв`язку з тим, що перевірка наявності таких повноважень не входить до їх компетенції.

У підготовчому засіданні 22.07.2020 судом у протокольній формі частково задоволено клопотання прокурора та витребувано докази, а саме: у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в особі Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286.

У підготовчому засіданні 22.07.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 04.09.2020 о 15:00 та забезпечення участі представника третьої особи - Міністерства інфраструктури України у судовому засіданні в режимі відеоконференції із дорученням проведення відеоконференції Північному апеляційному господарському суду.

25.08.2020 за вх.№22368/20 до суду від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в особі Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшло повідомлення про відсутність у останнього витребуваних судом документів.

04.09.2020 за вх.№23488/20 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке у підготовчому засіданні 04.09.2020 судом у протокольній формі задоволено та зобов`язано відповідача-2 надати додаткові докази - проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286.

04.09.2020 за вх.№23489/20 до суду від відповідача-1 надійшли додаткові документи, які у підготовчому засіданні 04.09.2020 судом у протокольній формі залучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 22.09.2020 об 11:30.

Представник відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" на виконання вимог протокольної ухвали суду від 04.09.2020 про задоволення клопотання позивача за вх.№23488/20 від 04.09.2020 про витребування доказів та витребування у відповідача-2 проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у підготовчому засіданні 22.09.2020 надав до суду проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який залучено судом до матеріалів справи.

22.09.2020 за вх.№25031/20 до суду від третьої особи - Міністерства інфраструктури України надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа заявила клопотання про поновлення строку на подання пояснень, яке судом у протокольній формі задоволено, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та судові витрати, понесені Міністерством інфраструктури України, покласти на відповідачів. У поданих поясненнях третя особа зазначає наступне:

- постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406, акваторія Аджалицького лиману, до якої, у тому числі, входить і земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286, надана у користування Державному підприємству «Адміністрація морських портів України», входить до меж морського порту Південний та не може бути передана іншим суб`єктам господарювання, зокрема в оренду ТОВ Компанії «ТЕХАГРО»;

- розпорядженням Обласної державної адміністрації від 28.08.2018 №1001/А-2018 надано ДП «АМПУ» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під акваторією морського порту «Южний» у постійне користування орієнтовною площею 540,0 та із земель водного фонду, що не надані у власність або користування, для забезпечення безпеки мореплавства та утримання стратегічних об`єктів портової інфраструктури, яка розташована в межах акваторії Аджалицького лиману;

- Адджалицький лиман належить до водних об`єктів загальнодержавного значення, оскільки відноситься до внутрішніх морських вод України (стаття 5 Водного кодексу України та пункт 3 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення), водночас зазначена земельна ділянка розташована безпосередньо під акваторією Аджалицького лиману, що є складовою частиною акваторії морського порту Південний, межі якої визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 та яка надана у користування ДП «АМПУ», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №406;

- відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгсокадастру в Одеській області від 19.02.2020 №98-ДК/37/АП/09/01/-20, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 площею 0,86 га з цільовим призначенням 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Новобілярська селищна рада. смт. Нові Біляри - встановлено, що земельна ділянка покрита водами Аджалицького лиману;

- Аджалицький лиман належить до водних об`єктів загальнодержавного значення, оскільки відноситься до внутрішніх морських вод України;

- ТОВ Компанії «ТЕХАГРО» фактично передано в оренду саме водний об`єкт;

- на землях водного фонду, покритих водою, земельні ділянки відводитися не можуть, оскільки вони не є частиною земної поверхні;

- з урахуванням положень ст. 14 Водного кодексу України та ст. 79 Земельного кодексу України, відведення спірної земельної ділянки, яка належить до водних об`єктів загальнодержавного значення, Новобілярською селищною радою прийнято оскаржувані рішення з перевищенням повноважень та всупереч вищевказаних законів та актів Кабінету Міністрів України, а тому такі рішення є незаконними;

- наявність Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Державного агентства водних ресурсів України підтверджує той факт, що спірна земельна ділянка беззаперечно є об`єктом водного фонду, оскільки у випадку протилежного, то отримання вказаного висновку у відповідності до норм чинного законодавства не вимагалось;

- висновком погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії «ТЕХАГРО» в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт. Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області (із зміною цільового призначення земель водного фонду в землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

У підготовчому засіданні 22.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи №916/875/20 до судового розгляду по суті на 30.09.2020 о 10:00.

30.09.2020 за вх.№25966/20 до суду від позивача надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У наданих поясненнях позивач за змістом Проекту землеустрою вказує наступне:

- стор. 27 «Викопіювання з графічного матеріалу території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області», на якому зображено бажане місцерозташування земельної ділянки орієнтованою площею 0,86 га, яка передбачається до відведення ТОВ «ТЕХАГРО» в оренду. З вказаного графічного матеріалу візуально можна встановити перебування земельної ділянки безпосередньо в водному об`єкті - Аджалицькому лимані, який в свою чергу є акваторією морського порту Південний;

- стор. 45-47 «Пояснювальна записка експерта Павлової О.В.», відповідно до якої встановлено, що земельна ділянка площею 0,8600 га, складається з 0,0626 га інші, а 0,7974 га - під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами;

- стор. 89 «Схема розташування земельної ділянки», згідно з якою візуально зображено межу Григорівського лиману, який є акваторією морського порту Південний, та на якій позначено місце розташування спірної земельної ділянки. З вказаної схеми вбачається, що земельна ділянка знаходиться в Григорівському лимані, а отже в акваторії морського порту Південний. Аналогічне зображення міститься на стор. 95 «Матеріали землевпорядного проектування»;

- стор. 113а «Відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою щодо бажаного місця розташування земельної ділянки видана Відділом у Лиманському районі Одеської області ГУ Держгеокадастру від 18.01.2019 №97-15-0.220-84/170-19», з яких вбачається приналежність земельної ділянки до водного об`єкта - Григорівського лиману (акваторії морського порту Південний). Аналогічна інформація міститься у листі Відділу містобудування та архітектури Лиманської РДА від 27.06.2018 №827/01-22/630, який знаходиться на стор. 191;

- стор. 197 «Довідка Відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 19.06.2018 №97-15-0.220-1995/170-18», в якій визначено категорію земель - «землі водного фонду», складом угідь: під озерами, прибрежними замкнутими водоймами, лиманами. Аналогічні факти зазначені у Висновку експерта державної експертизи про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.11.2018 №12458/82-18 (стор. 215), а саме: п.п.3 п.6 Висновку містить інформацію про категорію земель - «землі водного фонду» складом угідь; під озерами, прибрежними замкнутими водоймами, лиманами;

- стор. 215 «Висновок Державного агентства водних ресурсів України від 14.09.2018 №5547/9/11-18», в якому зазначено, що частина ділянки площею 0,8600 га, а саме 0,7974 га знаходиться під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами, а 0,0626 га - інші. Також згідно у висновку визначена категорія земель у відповідності до довідки Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.06.2018 №97-15-0.220-1995/170-18 та №97-15-0.220-1996/170-18 - землі водного фонду. В графі відношення до водних об`єктів зазначено - Григорівський лиман, Чорне море (стара назва Аджалицького лиману). При цьому, зазначеним висновком погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії «Техагро» в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області (зі зміною цільового призначення із земель водного фонду в землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

- стор. 227-230 «Висновок Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 14.11.2018 №7406/05-09/4916», згідно з яким встановлено у розділі 6 Загальна площа та склад угідь земельної ділянки №2 площею 0,8600 га (інші - 0,0626 га, під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами - 0,7974 га), розділ 5 Категорія земель - землі водного фонду. Розділом 13 визначено, що спірна земельна ділянка площею 0,8600 га межує з півночі з землями ТОВ «Ресурсагро», з півдня Аджалицький лиман, з заходу - землі на території Новобілярської селищної ради (фактично там знаходиться Аджалицький лиман), зі сходу - Аджалицький лиман, тобто з трьох сторін знаходиться лиман, який є акваторією морського порту Південний, а четверта частина - прибережна (сухопутна) перебуває у користуванні ТОВ «Ресурсагро». Розділом 14 Висновку встановлено розташування земельної ділянки у відношенні до навколишньої території : «... частина земельних ділянок загальною площею 0,9326 га є акваторією Малого Аджалицького лиману, та частина площею 0,1587 га розташовані в межах прибережної захисної смуги вздовж Малого Аджалицького лиману». Таким чином, вищевказане, на думку позивача, є доказом приналежності спірної земельної ділянки до водного фонду та відповідно до акваторії морського порту Південний, що на думку позивача свідчить про відсутність у відповідача-1 повноважень з розпорядження вказаною земельною ділянкою, оскільки у відповідності до ст.ст. 4, 5, 6, 14 Водного кодексу України та ст. 79 Земельного кодексу України вказані повноваження надані виключно Кабінету Міністрів України.

У судовому засіданні 30.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 13.10.2020 о 14:15. Однак, у зв`язку із перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному з 05.10.2020, судове засідання 13.10.2020 о 14:15 не відбулось. Після виходу судді Бездолі Ю.С. з лікарняного, ухвалою суду від 26.10.2020 справа №916/875/20 призначена до розгляду на 05.11.2020 о 14:00.

Справа №916/875/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до п.4 Перехідних положень ГПК України в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив всім учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Європейською конвенцією права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У судовому засіданні 05.11.2020 представники позивача, третіх осіб та прокурор просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів у судовому засіданні 05.11.2020 просили суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, господарський суд встановив:

Рішенням Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 22.12.2017 №291-VII «Про затвердження генерального плану смт Нові Біляри, поєднаного з планом зонування території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області» затверджено Генеральний план смт Нові Біляри, поєднаний з планом зонування смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області; надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення меж смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області відповідно до генерального плану смт Нові Біляри, поєднаного з планом зонування території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області; доручено виконавчому комітету Новобілярської селищної ради замовити в землевпорядній організації розроблення проекту землеустрою щодо встановлення меж смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області.

Рішенням Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 03.04.2018 №372-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж смт. Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області» затверджено проект землеустрою щодо встановлення меж смт Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області, розроблений ТОВ «ІНАГРО ГРУПП»; встановлено межі смт Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області загальною площею 1291,9300 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць №НВ-018 від 25.05.2018 на підставі рішення Лиманської районної ради Одеської області від №03.04.2018 №372-VII 25.05.2018 внесено відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць: смт Нові Біляри, площа земель в межах території адміністративно-територіальної одиниці - 1291,93 га.

Рішенням Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 08.06.2018 №357-VII «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія «ТЕХАГРО» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області» надано Товариству з обмеженою відповідальністю Компанії «ТЕХАГРО» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,24 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області; надано Товариству з обмеженою відповідальністю Компанії «ТЕХАГРО» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,86 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області.

Рішенням Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 25.01.2019 №415-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії "ТЕХАГРО" в оренду строком на 49 років для будівництва та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії "ТЕХАГРО" в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області; передано Товариству з обмеженою відповідальністю Компанії "ТЕХАГРО" в оренду терміном на 49 років, загальною площею 1,0913 га, з них: 0,2313 га (кадастровий номер :01:002:0287) та 0,8600 га (кадастровий номер :01:002:0286) для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області.

17.05.2019 між Новобілярською селищною радою Лиманського району Одеської області (Орендодавець, відповідач-1) та ТОВ Компанією «ТЕХАГРО» (Орендар, відповідач-2) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області №451-VII від 25.01.2019 передав, а Орендар прийняв в строкове, платне користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення комунальної власності, загальною площею 0,8600 га (кадастровий номер :01:002:0286) для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області.

Згідно з розділом 2 договору в оренду передається земельна ділянка із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення комунальної власності для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області, загальною площею 0,8600 га (кадастровий номер :01:002:0286) (земельна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0286. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Код використання згідно класифікації видів цільового призначення земель (КВПЦЗ): 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, що належать Орендарю на праві власності. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1514288 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель району, виданого Відділом у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.05.2019 №936/0/200-19 та підлягає щорічній індексації. Земельна ділянка не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

У відповідності до розділу 3 договору договір укладено строком на 49 років. Право оренди земельної ділянки виникає у Орендаря з моменту державної реєстрації права оренди відповідно до закону. Після закінчення строку дії договору Орендар, за умови виконання обов`язків, відповідно до умов цього договору та вимог законодавства України, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) У цьому разі Орендар зобов`язаний письмово (листом повідомленням з проектом додаткової угоди) повідомити Орендодавця про намір продовжити його дію не пізніше за 30 днів до закінчення строку дії договору. При поновленні договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших умов договору переважне право Орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється.

За п.4.1 договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Новобілярської селищної ради в ГУ ДКСУ в Одеській області в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у пункті 2.4 договору, що складає 75714,40 грн. за 1 (один) календарний рік.

Відповідно до п.6.1 договору після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За п.п. 14.1, 14.2 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем Орендареві з моменту підписання акту приймання-передачі земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

У відповідності до п.14.6 договору невід`ємною частиною договору є: витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витяг з Державного земельного кадастру, акт приймання-передачі земельної ділянки.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі земельної ділянки, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,8600 га (кадастровий номер :01:002:0286) для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0286) форма власності - комунальна, категорія землі - землі промисловості.

Посилаючись на порушення інтересів держави, ДП «АМПУ» звернулось до господарського суду з відповідним позовом, на підтвердження правової позиції позивачем надано наступні документи:

- постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 «Про межі акваторії морського порту Південний»;

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.10.2009 №1356-р «Про надання Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» у постійне користування земельної ділянки»;

- рішення Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 25.01.2019 №451-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії «ТЕХАГРО» в оренду строком на 49 років для будівництва та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області»;

- договір оренди землі від 17.05.2019, укладений між Новобілярською селищною радою Лиманської районної ради Одеської області та ТОВ Компанією «ТЕХАГРО» з актом приймання-передачі земельної ділянки;

- лист Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний) за №4694/27-01-05/Вих/27 від 11.12.2019 до Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області;

- лист Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 19.12.2019 до Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний);

- постанову Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №341 «Про перейменування морського порту Южний та внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»;

- наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» №94/10 від 05.06.2019 «Щодо зміни найменування і реквізитів місцезнаходження деяких філій ДП «АМПУ» (Адміністрація морських портів)»;

- Статут Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»;

- Положення про Південну філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний)»

- витяг з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць №НВ-020 від 22.06.2020;

Схема меж акваторії морського порту Южний (Південний) відповідно до постанови Кабіну Міністрів України від 30.08.2007 №1073;

- інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01.06.2020;

- висновок Державного агентства водних ресурсів України про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №5547/9/11-18 від 14.09.2018;

- лист Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний) за №2850/27-01-05/ВИХ/27 від 27.08.2020 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії «ТЕХАГРО»;

Прокурор, Міністерство інфраструктури України та Кабінет Міністрів України підтримали правову позицію позивача у даній справі.

Натомість відповідачами на спростування позовних вимог надано до суду наступні документи:

- витяг з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць від 25.05.2018;

- довідку із звітності з кількісного обліку про наявність земель та розподіл їх власниками земель, землекористувачами, угіддями за №97-15-0.220-1995/170-18 від 19.06.2018

- рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області №451-VII від 25.01.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії «ТЕХАГРО» в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області»;

- рішення Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 08.06.2018 №357-VII «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія «ТЕХАГРО» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області»;

- рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 22.12.2017 №291-VII «Про затвердження генерального плану смт Нові Біляри, поєднаного з планом зонування території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області»;

- рішення Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 03.04.2018 №372-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж смт. Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області»;

- витяг з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць №НВ-018 від 25.05.2018;

- викопіювання з генерального плану смт Нові Біляри, поєднаного з планом зонування території смт Нові Біляри Лиманського району Одеської області;

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №98-ДК/37/АП/09/01/-20 від 19.02.2020;

- лист Відділу у Лиманському районні Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за№18-15-0.220-246/110-20 від 06.08.2020 на адресу Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області;

- проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю Компанії «ТЕХАГРО» в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст, що не входять до складу певного району, та за межами населених пунктів для всіх потреб, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їхній території для будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Земельні ділянки, що вилучаються, викуповуються або примусово відчужуються для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, надаються у користування для таких потреб органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, які прийняли рішення про їх вилучення, викуп або примусове відчуження для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, а земельної ділянки, розташованої у зоні відчуження або зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища; розташованої на території пам`яток культурної спадщини національного значення, їх охоронних зон та охоронюваних археологічних територіях, підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини; розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам`яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини; лісогосподарського призначення підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства; водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

У відповідності до ст.ст. 4-6 Водного кодексу України до водних об`єктів загальнодержавного значення належать: 1) внутрішні морські води, територіальне море, а також акваторії морських портів; 2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання; 3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків; 4) водні об`єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних. До водних об`єктів місцевого значення належать: 1) поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї області і які не віднесені до водних об`єктів загальнодержавного значення; 2) підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання. До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

За п.п. 2,6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден; морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про морські порти України» межами морського порту є межі його території та акваторії. Межі території морського порту визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України, виходячи з положень Земельного кодексу України. Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України №1073 від 30.08.2007 «Про межі акваторії морського порту Южний» (з урахуванням змін) визначено межі акваторії морського порту Южний (нині - порт Південний), зазначено, що акваторія порту (у системі координат WGS-84) включає:

- акваторію Аджалицького лиману;

- водний простір, обмежений дугою кола радіусом 2 милі від будинку берегової радіолокаційної станції з координатами 46° 36' 03,3" північної широти, 31° 01' 19,4" східної довготи;

- акваторію якірної стоянки №356, обмежену лініями, що з`єднують точки з такими координатами: 46° 31' 47,3" північної широти, 30° 57' 12,4" східної довготи; 46° 32' 47,3" північної широти, 31° 59' 55,4" східної довготи; 46° 31' 59,3" північної широти, 31° 00' 24,4" східної довготи; 46° 30' 53,3" північної широти, 31° 59' 55,4" східної довготи; 46° 30' 13,3" північної широти, 30° 58' 06,4" східної довготи; 46° 28' 55,3" північної широти, 30° 58' 42,4" східної довготи; 46° 28' 35,3" північної широти, 30° 57' 48,4" східної довготи; 46° 29' 52,3" північної широти, 30° 57' 12,4" східної довготи;

- акваторію якірної стоянки №357, обмежену лініями, що з`єднують точки з такими координатами: 46° 34' 29,3" північної широти, 31° 00' 42,4" східної довготи; 46° 35' 41,3" північної широти, 31° 05' 42,4" східної довготи; 46° 35' 04,3" північної широти, 31° 05' 54,4" східної довготи; 46° 33' 53,3" північної широти, 31° 01 00,4" східної довготи;

- акваторію якірної стоянки №358, обмежену лініями, що з`єднують точки з такими координатами: 46° 33' 47,3" північної широти, 31° 03' 54,4" східної довготи; 46° 34' 52,3" північної широти, 31° 07' 28,4" східної довготи; 46° 34' 33,3" північної широти, 31° 09' 06,4" східної довготи; 46° 34' 14,3" північної широти, 31° 09' 06,4" східної довготи; 46° 32' 53,3" північної широти, 31° 06' 18,4" східної довготи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1356-р від 07.10.2009 «Про надання Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» у постійне користування земельної ділянки» відповідно до статей 13, 69 і 92 Земельного кодексу України, статті 14 Водного кодексу України, статей 73-75 Кодексу торговельного мореплавства України надано Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» у постійне користування земельну ділянку, розташовану в межах наданої йому акваторії Аджалицького лиману.

Відповідно до ч.10 ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття розпорядження) рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом її відведення здійснюється, зокрема, затвердження проекту відведення земельної ділянки.

Згідно з ч.3 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття розпорядження) право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

За ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним та скасування рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 25.01.2019 №415-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії "ТЕХАГРО" в оренду строком на 49 років для будівництва та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області" та визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 від 17.05.2017, укладеного між Новобілярською селищною радою Лиманського району Одеської області та ТОВ Компанією "ТЕХАГРО".

За таких обставин позивачем у даній справі має бути доведеним суду наявність підстав для втручання у речові права оренди та доведені обставини порушення рішенням органу місцевого самоврядування та діючим договором оренди землі вимог чинного законодавства при винесенні відповідного рішення та укладенні спірного договору.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Аналізуючи наявні матеріали справи та процесуальні позиції учасників справи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності підстав для втручання судом в речові права оренди, при цьому господарський суд виходить з наступного.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мелахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998, «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Прессос Компанія Нав`єра С.А.» та інші проти Бельгії» від 28.10.1995, «Пайн Велі Девелопмент Лтд.» та інші проти Ірладнії» від 23.10.1991 вказав, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно з законодавством країни, в якій виник спір, а також прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування»/«законні сподівання» особи.

Концепція «майна» у розумінні положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном». До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999, заява №311107/96, п.54). На окрему увагу заслуговує питання «правомірних очікувань» особи щодо отримання права на оренду земельної ділянки.

У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» ЄСПЛ постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, з огляду на що вона може розраховувати на певний стан речей.

Отже, за наявності відповідного рішення органу щодо передачі в оренду майна чи земельної ділянки особі, у останньої виникають правомірні очікування мирно володіти майном (право оренди). При цьому такі правомірні очікування є об`єктом правового захисту згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції та національного законодавства України.

У свою чергу, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення ЄСПЛ у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010, «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення ЄСПЛ у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії»).

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі «Формер Кінг з Греції та інші проти Греції», заява №25701/94, пункти 79, 82).

Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення права на мирне володіння майном, не обмежується виключно формальними вимогами законодавства та звертає увагу на те, що держава має здійснити всі ефективні та можливі заходи для забезпечення дотримання та захисту права, передбаченого статтею 1 Першого Протоколу (рішення у справі «Онер`їлдіз проти Туреччини», №48939/99, п.128).

Станом на даний час земельна ділянка, яка необхідна позивачу для виконання його статутних завдань, не сформована та межі її не встановлені в натурі.

Натомість наявні матеріали справи свідчать про те, що спірна земельна ділянка, якою відповідач-1 розпорядився і спірним рішенням надав її в оренду відповідачу-2, а після цього відповідачами укладено і спірний договір оренди землі - ця земельна ділянка відноситься на даний час до земель не державної власності, а до земель комунальної власності, розпоряджатись якими із передачею їх у користування для всіх потреб має право відповідна рада - в даному випадку Новобілярська селищна рада Лиманського району Одеської області.

Рішення Новобілярської селищної ради Лиманської районної ради Одеської області від 03.04.2018 №372-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж смт. Нові Біляри Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області», яким було встановлено нові межі смт Нові Біляри та затверджено відповідний проект землеустрою - є чинним, ніким не оскаржено, що суду пояснили при розгляді справи по суті учасники даної справи.

При формуванні та виділенні відповідачу-2 спірної земельної ділянки, такі дії пройшли погодження у встановленому законодавством порядку, з огляду на що суд дійшов висновку, що відповідач-2 зі свого боку діяв добросовісно і з дотриманням процедури відведення йому спірної земельної ділянки, органами виконавчої влади, які здійснили розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286, проект був погоджений.

Суд виходячи із наявного в матеріалах справи затвердженого проекту землеустрою вважає, що спірна земельна ділянка дійсно межує з водним об`єктом - Аджалицьким лиманом, але надати правову кваліфікацію обставинам віднесення такої земельної ділянки до земель комунальної власності суд не має змоги з огляду на предмет доказування у даній господарській справі. На даний час позивач жодним чином не забезпечив суду можливість оцінити, чи надана відповідачу-2 земельна ділянка входить та/або накладається на іншу земельну ділянку, яка на даний час ще знаходиться в процесі розробки проекту відведення, межі якої наразі не встановлені та яка потрібна позивачу для забезпечення безпеки мореплавства та виконання інших статутних завдань в межах акваторії морського порту Південний.

В даному випадку дії позивача, який з невідомих та недоведених суду причин протягом тривалого проміжку час не розробив та не затвердив власний проект землеустрою щодо земельної ділянки, яка необхідна позивачу для виконання власних статутних завдань, натомість межі якої в установленому законодавством порядку не встановлені в натурі, натомість позивач при цьому просить суд визнати недійсним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування - рішення Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 25.01.2019 №415-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ Компанії "ТЕХАГРО", а також визнати недійсним на майбутнє укладений та діючий договір оренди землі, за яким в оренду надана земельна ділянка не державної, а комунальної власності, межі якої встановлено та віднесено її розпорядження до компетенції відповідного органу місцевого самоврядування - суд розцінює як втручання в реалізацію отриманого відповідачем-2 із дотриманням законних процедур права оренди, що є фактичним порушенням законних очікувань відповідача-2 та є предметом захисту Першого протоколу до Конвенції.

Посилання позивача, Міністерства інфраструктури України, Кабінету Міністрів України та прокурора на поширення на спірні правовідносини положень ч.8 ст. 224 ЗК України в частині повноважень Кабінету Міністрів України розпоряджатись землями водного фонду державної власності - є необґрунтованими, оскільки форма власності спірної земельної ділянки - комунальна і відповідно на неї не поширюються положення ч.8 ст. 224 ЗК України.

За встановлених судом обставин, відсутні підстави для задоволення заявлених Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний) позовних вимог, позовні вимоги оцінюються судом як недоведені.

Посилання позивача, Міністерства інфраструктури України, Кабінету Міністрів України та прокурора на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286 належить до водних об`єктів загальнодержавного значення, не є обґрунтованими, оскільки чинне законодавство України, а саме Земельний кодекс України та Водний кодекс України чітко розмежовує окреме існування водних об`єктів та земельних ділянок, в цьому суд погоджується з правовою позицією відповідачів у даній справі, так саме законодавчо розмежовані і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними об`єктами (земельними ділянками) та водними об`єктами, різними є і процедури їх надання.

Належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0286, яка надана в оренду відповідачу-2, входить до меж морського порту Південний, тобто, сформована за рахунок земель, наданих у постійне користування порту Південний, матеріали справи не містять.

Посилання позивача, Міністерства інфраструктури України, Кабінету Міністрів України та прокурора на дані Публічної кадастрової карти України в якості доказу віднесення спірної ділянки до наданої у постійне користування позивачу, не приймаються судом до уваги, оскільки офіційні дані Публічної кадастрової карти України дійсно можуть бути доказом у справі за умови їх відповідності вимогам ст.ст. 73, 76-79 ГПК України, а саме, що на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, які входять в предмет доказування. Разом з тим, з урахуванням наявності в матеріалах справи офіційних даних Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки, у суду відсутня можливість самостійно на основі даних Публічної кадастрової карти України встановити ті факти, про які просить позивач, з урахуванням недоведення позивачем належними доказами меж земельної ділянки, наданої у постійне користування порту Південний, меж акваторії морського порту Південний, віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0286 до державної власності, неправомірності віднесення останньої до комунальної власності та/або можливого накладення земельних ділянок.

За таких обставин у задоволенні позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний) судом відмовляється.

Іншого позивачем, прокурором та третіми особами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Південний) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повний текст складено 20 листопада 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля