УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20.11.2020Справа № 910/17584/20

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЗОР" 09100, Київська обл., місто Біла Церква, ВУЛИЦЯ КОЦЮБИНСЬКОГО, будинок 57

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київське" 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 27 ЛІТ.А

2. Фізичної особи-підприємця Кучер Людмили Василівни АДРЕСА_1

про стягнення 149 623,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілзор" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київське" та Фізичної особи - підприємця Кучер Людмили Василівни про солідарне стягнення з відповідачів 149 623,87 грн., а саме 130000,00 грн. заставної суми та 19623,87 грн. нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачами обов`язку з повернення внесеної позивачем за Договором оренди цілісного майнового комплексу б/н від 01.02.2019 року заставної суми в розмірі 130000,00 грн., у зв`язку з закінченням строку дії договору, внаслідок чого у відповідачів утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" від 05.03.2009 року № 270 (далі - Постанова) розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Проте, як встановлено судом, жодних доказів направлення на адресу відповідачів 1 та 2 копій позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагають положення ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, на адресу відповідачів, позивачем суду не надано.

Натомість позивачем до позовної заяви додано два екземпляри такої заяви з додатками, для направлення на адресу відповідачів 1 та 2, що не відповідає приписам господарського процесуального законодавства.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, ненадсилання на адресу відповідачів позовної заяви та всіх доданих до неї документів, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідачів можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; згідно п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; згідно п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як встановлено судом, в позовній заяві в якості відповідача 1 визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Київське" з місцезнаходженням: 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 37 ЛІТ.А, в той час як за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням вказаної юридичної особи є 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 27 ЛІТ.А.

Тобто, позивачем невірно зазначено місцезнаходження відповідача 1.

Також судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме позивачем не надано належним чином засвідчених копій Додатку № 1 та № 2 до спірного Договору, акту приймання - передачі майна в оренду згідно Договору.

Окрім цього, в тексті позовної заяви відсутні обставини виконання сторонами Договору оренди, зокрема, передачі/повернення предмета оренди, сплати орендної плати за весь період дії Договору.

Також відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Предметом даного позову є стягнення з відповідачів солідарно заборгованості в загальній сумі 149623,87 грн., до складу якої, як зазначено позивачем, включено 130000,00 грн. основного боргу у вигляді заставної суми та 19 623,87 грн. штрафних санкцій. Проте, зазначаючи в тексті позовної заяви про нарахування пені, процентів річних та втрат від інфляції, позивач в прохальній частині просить суд стягнути 19623,87 грн. єдиною сумою, визначаючи їх як штрафні санкції, не зазначаючи при цьому розмір окремо щодо кожної суми з включених до загальної суми позову вимог, правова природа яких є різною (пеня, проценти річних та втрати від інфляції).

Поряд із цим суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чіткого змісту позовних вимог (в розрізі окремих заявлених до стягнення сум (основного боргу, пені, процентів річних та втрат від інфляції) нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілзор" без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вілзор" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вілзор" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів на адреси місцезнаходження відповідачів 1 та 2;

- подання до суду належним чином засвідчених копій Додатків № 1 та № 2 до спірного Договору, акту приймання - передачі майна в оренду згідно Договору;

- подання до суду письмових пояснень щодо обставин виконання сторонами умов Договору оренди цілісного майнового комплексу б/н від 01.02.2019 року, передачі/повернення предмета оренди, сплати орендної плати за весь період дії Договору тощо;

- подання до суду письмових пояснень, які будуть містити окреме зазначення заявлених до стягнення сум, що входять до складу суми позову в частині стягнення 19623,87 грн. (пеня, проценти річних та втрати від інфляції);

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили з моменту підписання 23.11.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон