ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4592/15 (904/5019/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 14 911, 86 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (далі - відповідач), в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 911, 86 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 (суддя Мартинюк С.В.) постановлено матеріали позовної заяви ОСОБА_2 передати для розгляду в межах справи Господарського суду Дніпропетровської області №904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод".

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/4592/15 (904/5019/20) визначено суддю Примака С.А. у провадженні якого перебуває справа №904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву, яке визначено статтями 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлений належним чином.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 11.06.2015 було порушено провадження у справі № 904/4592/15 про банкрутство.

Згідно з частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з 01.09.1992 перебуває у трудових відносинах з відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський трубний завод", що підтверджується копією трудової книжки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день подачі позову до суду, всупереч вимогам статей 94, 97, 115 Кодексу законів про працю України, статей 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" відповідач не виплачує позивачу заборгованість з заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів-представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до абзацу 2 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (що не заперечується відповідачем) вбачається, що станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість з заробітної плати перед позивачем в розмірі 14 911,86 грн (за період з квітня по серпень 2020 року).

Відповідачем станом на 20.11.2020 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства.

Згідно частин 3-4 статі 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи відповідача в їх спростування, в підтвердження яких останній не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно статті 129 Господарського України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі, який підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України в сумі 2 102,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 47, 115-117, 238 Кодексу законів про працю України, статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 14 911, 86 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31; ідентифікаційний код 05393122) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 911,86 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот одинадцять гривень 86 коп).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31; ідентифікаційний код 05393122) на користь державного бюджету 2 102, 00 грн. ( дві тисячі сто дві гривні 00 коп. ) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Примак