ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. Справа №914/1939/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого підприємства «Вікфіл» б/н від 18.09.2020 року (вх. № 01-05/2615/20 від 24.09.2020 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року (суддя П.Т. Манюк; повний текст ухвали складено 10.09.2020 року)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» про забезпечення позову

у справі № 914/1939/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» (надалі ТзОВ «НВП «Гетьман»)

до відповідача: Малого підприємства «Вікфіл» (надалі МП «Вікфіл»)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

за участю:

від позивача: Кулинич М-М.А. адвокат (ордер серія ВС №1038679 від 05.10.2020 року);

від відповідача (в режимі відеоконференції): Лященко А.М. адвокат (ордер серія АІ №1056516 від 18.09.2020 року);

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви

03.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» заернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Малого підприємства «Вікфіл» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за №402 про стягнення на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року за № 401 на користь МП «Вікфіл», векселедержателя простого векселя серії АА2737694, строком платежу по пред`явленню, але не раніше 29.07.2020 року, плату в розмірі 14322328,93 грн. з платника ТзОВ «НВП «Гетьман», правонаступника Асоціації фермерських господарств «Таврія» (), що було припинено 22.01.2019 року у зв`язку з реорганізацією і перетворенням в ТзОВ «Таврія-11» (), яке було припинено 26.04.2019 року, права і обов`язки якого перейшли до ТзОВ «НВП «Гетьман».

08.09.2020 року позивач подав до місцевого господарського суду заяву (вх. №2072/20 від 08.09.2020 року) про забезпечення позову, у якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни № 402 від 31.07.2020.

Заява мотивована тим, що 31.07.2020 на підставі оспорюваного виконавчого напису, що є предметом розгляду у цій справі, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62701479 про стягнення з ТОВ «НВП «Гетьман» на користь МП «ВІКФІЛ» боргу в розмірі 14 322 328,93 грн. Цього ж дня, 31.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було винесено ряд постанов, зокрема: постанову про арешт майна боржника ВП №62701479, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику; постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 62701479 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 15 755 130,82 грн; постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62701479, якою стягнуто з позивача основну винагороду в сумі 1 432 232, 89 грн; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 62701479, якою визначено для боржника такий розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 100 грн., винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документу стягувачу) 100 грн., винесення постанови про стягнення виконавчого збору 100 грн., винесення постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця 100 грн., плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн., винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 100 грн.), що разом становить 569 грн. 03.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було винесено постанову про розшук майна боржника ВП № 62701479. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем 04.08.2020 було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 62701479, якою накладено арешт на кошти, що містяться на відкритих рахунках у 67 банках, перелічених у постанові, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «НВП «Гетьман».

Також заявник вказує, що в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем вже вчинено безліч активних дій, зокрема, виконавцем було накладено арешт на все майно та кошти боржника (позивача), а також вчинені дії, спрямовані на стягнення заборгованості з позивача, таку заборгованість вже частково стягнуто в розмірі 2153,79 грн. Покликається, що позивачу доведеться звертатися до приватного виконавця або стягувача з вимогою про повернення безпідставно стягнутих кошів в межах виконавчого провадження ВП № 62701479 у разі задоволення позову у цій справі, оскільки механізм автоматичного повернення раніше стягнутих коштів боржнику у разі визнання оскарженого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на законодавчому рівні не закріплений, тому позивач як боржник буде змушений докласти значних зусиль для повернення вже стягнутих з нього коштів.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року у справі №914/1939/20 (суддя П.Т. Манюк) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівнии від 31.07.2020 № 402 до набрання рішенням суду у справі 914/1939/20 законної сили. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Гетьман. Боржником Мале підприємство «ВІКФІЛ».

Суд визнав обгрунтованими доводи заявника про те, що звернення стягнення на майно «Науково-виробничого підприємства «Гетьман» у виконавчому провадженні щодо виконання спірного виконавчого напису нотаріуса призведе до можливого протиправного позбавлення власника свого права власності на майно у разі встановлення судом у справі №914/1939/20 обставин щодо неправомірності вчинення відповідного виконавчого напису. Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Мале підприємство «Вікфіл» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначає, що 26.04.2019 року було припинено ТзОВ «Таврія-11» та правонаступником визначено ТзОВ «НВП «Гетьман». Отже, у зв`язку з реорганізацією ТзОВ «Таврія-11» та визначенням його правонаступником саме ТзОВ «НВП «Гетьман», відповідач і звернувся до приватного нотаріуса щодо реалізації свого права, як векселедержателя. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що 08.09.2020 року ТзОВ «НВП «Гетьман» вдруге (повторно) звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, в якій Товариство просить вжити заходи забезпечення позову аналогічні із тими, що були викладені у першій заяві (зупинення стягнення за виконавчим документом). При цьому були відсутні будь-які нові обставини для забезпечення позову, відмінні від першої заяви. Скаржник вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що спрямована на перешкоджання реалізації МП «Вікфіл» свого права, як Стягувача за виконавчим документом. Скаржник вважає, що позивач у заяві про забезпечення позову не навів достатню обґрунтованість та очевидність небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, як і не навів причин неможливості захисту прав, свобод та інтресів заявника без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у даній справі. Наголошує, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвал не врахував інтереси обох сторін та не забезпечив розумний баланс між ними , проігнорувавши відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які б давали підстави для задоволення заяви про забезпечення даного позову. Скаржник стверджує, що відповідно до ч. 1. ст.14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержелю). Отже, виконавий документ є, на думку скаржника, безумовним щодо суми заборгованості. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року про забезпечення позову у справі №914/1939/20.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а ухвалу господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року у справі № 914/1939/20 законною та обґрунтованою. Зокрема вказує, що основною метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення в подальшому виконання судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Вважає хибними твердження скаржника стосовно того, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі не врахував інтереси обох сторін. Стверджує, що забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій. Позивач наголошує, що така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 справа № 910/1040/18; від 25.02.2019 справа № 924/790/18; від 21.02.2020 справа № 910/9498/19. Крім того, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд не здійснює оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог та підстав позову, як і не вирішує спір по суті. Додатково зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року задоволено заяву ТзОВ «НВП «Гетьман» про забезпечення позову у справі № 380/6158/20 за позовом ТзОВ «НВП «Гетьман» до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича про визнання протиправними і скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 року та про арешт коштів боржника накладеного в рамках виконавчого провадження № № 62701479 від 31.07.2020. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у даній справі, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 380/6158/20 про визнання незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту залишено без змін. Таким чином, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 31.07.2020 № 402 могло б істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В додаткових поясненнях (вх. №01-04/6470/20 від 05.11.2020) позивач (заявник) інформував суд про те, 08 жовтня 2020 року Наказом Міністерства юстиції України № 3485/5 було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційну дію № 9008892 від 26.04.2019 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо ТзОВ «НВП «Гетьман» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036), якою було внесено зміни до установчих документів ТзОВ «НВП «Гетьман» в частині правонаступництва. Зазначив про відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ТзОВ «НВП «Гетьман» є правонаступником векселедавця АФГ «Таврія».

Згідно з ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року, 07.10.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МП «Вікфіл» та призначено судове засідання у справі № 914/1939/20 на 26.10.2020 о 14 год. 30 хв. На підставі ухвали від 26.10.2020 відкладено розгляд справи на 16.11.2020 о 14 год. 30 хв.

За розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 504 від 16.11.2020 проведено автоматизовану зміну складу колегії суддів у справі № 914/1939/20 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії В.М. Гриців.

Відповідно до витягу з протоколу авторозподілу від 16.11.2020 до складу колегії суддів введено суддю О.П. Дубник замість судді В.М. Гриців.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надсилання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 року на їхні електронні адреси.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.

Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників третіх осіб.

10.11.2020 року від апелянта (відповідача) МП «Вікфіл» на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява (вх.№01-04/6560/20) про долучення додаткових доказів.

Колегія вирішила відхилити дану заяву, враховуючи таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів оскарження не вбачається, що додаткові докази, перелік яких наведено в заяві, були предметом дослідження у суді першої інстанції на час прийняття ухвали від 10.09.2020 року у справі №914/1939/20. Апелянт не обґрунтував причин неподання їх суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає вказані докази.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст.137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладена у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів оскарження ухвали господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року у справі № 914/1939/20 вбачається, що на підтвердження доводів, наведених в обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову від 08.09.2020, позивач долучив копії наступних документів: інформації про виконавче провадження від 07.09.2020; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 380/6158/20; ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 380/6158/20; повістки повідомлення від 02.09.2020; претензії б/н від 14.08.2020; претензії № 14/08-20 від 14.08.2020; банківських виписок та платіжних вимог.

Також колегія суддів зазначає, що господарський суд Львівської області на виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 року супровідним листом від 10.11.2020 № 914/1939/20/2/20 (вх. № 01-04/6564/20 від 10.11.2020) надіслав копії таких документів: простого векселя серії АА 2737694 загальною номінальною вартістю14322328,93 та виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., 31 липня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 402.

У відповідності до частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Колегія суддів вважає, що подані заявником документи, зокрема, інформація про виконавче провадження від 07.09.2020 та банківські виписки належним чином підтверджують вжиття приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № ВП 62701479 заходів щодо стягнення коштів на підставі виконавчого напису, правомірність якого є предметом позову у цій справі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій.

Надаючи оцінку вищеописаним обставинам щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, встановивши наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, враховуючи те, що такі заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення заяви ТзОВ «НВП «Гетьман» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни № 402 від 31.07.2020.

Стосовно тверджень скаржника про те, що заявник вдруге (повторно) звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову аналогічні із тими, що були викладені у першій заяві (зупинення стягнення за виконавчим документом), потрібно зазначити, що процесуальним законом не встановлено обмежень щодо права особи на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд не надає правової оцінки доводам апелянта про те, що спірний виконавий документ є, на його думку, безумовним щодо суми заборгованості, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову суд не розглядає спір по суті позовних вимог та не досліджує правовідносин між сторонами, які стосуються предмета позову.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Ухвала господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року у справі №914/1939/20 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 136, 137, 140, 197, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Малого підприємства «Вікфіл» б/н від 18.09.2020 року (вх. № 01-05/2615/20 від 24.09.2020 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 10.09.2020 року у справі № 914/1939/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П.Дубник

Суддя Г.Г.Якімець