ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. Справа№ 910/9360/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс"

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 13.08.2020

у справі №910/9360/20 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс"

про стягнення 292 315,46 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" про стягнення 292 315,46 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20 закрито провадження у справі №910/9360/20. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" (03186, м. Київ, вулиця Авіаконструктора Антонова, будинок 5-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.52-А, оф. 154, ) судовий збір у розмірі 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн 73 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8 100 (вісім тисяч сто) грн 00 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки відповідачем під час розгляду справи здійснено реєстрацію податкових накладних у зв`язку із чим позивачем отримано право на податковий кредит з ПДВ на загальну суму 292 315,46 грн, суд дійшов висновку, що предмет спору у справі відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Крім того, винесеною ухвалою суд першої інстанції на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України поклав судові витрати по сплаті судового збору на відповідача, оскільки дійшов висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, у зв`язку із тим, що відповідачем реєстрацією податкових накладних здійснено після звернення позивача з відповідним позовом до суду. Також суд поклав на відповідача витрати на професійну правову допомогу в повному обсязі у зв`язку із їх доведеністю та відсутністю клопотання відповідача про зменшення указаних витрат.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду першої інстанції від 13.08.2020 у частині розподілу судових витрат. Справу розглянути без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Апеляційна скарга мотивована наступним. Скаржник не погоджується із застосуванням судом першої інстанції ч. 9 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої суд визнав дії відповідача неправильними. Так скаржником зазначено, що в обґрунтування висновків щодо необхідності стягнення з відповідача судового збору повністю, суд першої інстанції прив`язує дати реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати пред`явлення позивачем позову, який передує їх реєстрації. Однак відповідно до п.п. 6, 7 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку (відповідач) має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання. Отже, на думку скаржника, момент "неправильних дій сторони", які призвели до відсутності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідно завдали матеріальні збитки контрагенту, що полягають у неможливості використання податкового кредиту із сплати ПДВ, необхідно відраховувати від дати наступної за днем закінчення кінцевого строку (365 днів), визначеного законодавцем для вчинення платником податку визначеної послідовності дій щодо реєстрації податкових накладних шляхом подання пояснень та підтверджуючих документів. Крім того, скаржник зазначив, що до моменту закінчення строку відведеного для вжиття платником податку заходів до реєстрації зупинених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фактично стороні позивача не були нанесені збитки у вигляді неможливості включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У подальшому, після усунення недоліків скаржником, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9360/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс". Розгляд справи призначено на 03.11.2020.

У судове засідання, яке відбулось 03.11.2020, з`явився представник відповідача (апелянта). Представник позивача не з`явився, про дату, місце і час був повідомлений належним чином, відповідно до вимог 120 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Ураховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати.

Представник відповідача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20 у частині розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" про стягнення 292 315,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2019 між сторонами укладено договір №12/12/G-A. На виконання умов договору позивачем загалом сплачено відповідачу 2 848 570,29 грн (трьома платежами).

Як було зазначено позивачем, з трьох податкових накладних відповідачем зареєстрована лише одна накладна. Тобто, не здійснення реєстрації податкових накладних позбавило позивача права на включення суми ПДВ у розмірі 292 315,46 грн до податкового кредиту. За таких обставин, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків в розмірі 292 315,46 грн.

Ухвалою Господарського міста Києва від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

29.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" надійшов відзив на позов в якому відповідач просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки податкові накладні були зареєстровані. Також, відповідач просив суд розподілити судові витрати пропорційно до задоволення вимог.

03.08.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група" надійшла заява про непідтримання позовних вимог в якій позивач просив суд закрити провадження в зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 12 484,73 грн з яких: 8 100,00 грн - понесені витрати на правничу допомогу та 4 384,73 грн - витрат на судовий збір.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, під час розгляду справи відповідач зареєстрував податкові накладні, а саме:

16.07.2020 - податкову накладну №7 від 15.11.2019 на суму 730 788,65 грн (сума ПДВ - 146 157,73 грн),

16.07.2020 - податкову накладну №12 від 25.11.2019 на суму 730 788,65 грн (сума ПДВ - 146 157,73 грн).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач здійснив реєстрацію податкових накладних у зв`язку з чим позивач отримав право на податковий кредит з ПДВ на загальну суму 292 315,46 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що предмет спору у справі відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 129, ч. 3 ст. 130 Господарського ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи убачається, що відповідач зареєстрував податкові накладні 16.07.2020, тобто після звернення позивача з відповідним позовом до суду.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а тому судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 384,73 грн слід покласти на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо покладення на ТОВ "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" судових витрат по сплаті судового збору на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із здійсненням відповідачем реєстрації податкових накладних після звернення позивача з позовом до суду.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8 100,00 грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №247/20 від 09.06.2020, укладеного між адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна будівельна група" (замовник); додатку №1 від 09.06.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги №247/20 від 09.06.2020; свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності №685 від 29.10.2009; ордер серія РН-524 №322 від 24.06.2020 (оригінал); акту-рахунку №2 прийому-передачі послуг від 25.06.2020 на суму 8 100,00 грн. Пунктом 3 акту-рахунку №2 прийому-передачі послуг від 25.06.2020 передбачено, що відповідно до п.4.2, 4.3 договору замовником 10.06.2020 відповідно до рахунку №1-247/20 від 09.06.2020 та платіжного доручення авансовано 29 700,00 грн з яких 8 100,00 грн за погодженням сторін підписанням цього акту буде сформовано на оплату послуг, сказаних в цьому акті; платіжного доручення №76 від 10.06.2020 на суму 29 700,00 грн.

Беручи до уваги вищенаведене та ураховуючи те, що відповідач у порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про зменшення витрат на професійну правову допомогу, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про покладення зазначених витрат на відповідача в повному обсязі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, на які посилається скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" не можуть бути підставою для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Престиж Сервіс" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.08.2020 у справі №910/9360/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови у справі №910/9360/20 складено та підписано 25.11.2020 (у зв`язку із перебуванням судді Калатай Н.Ф. з 09.11.2020 по 24.11.2020 (включно) на лікарняному).

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай