ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" листопада 2020 р. Справа№ 910/6915/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д,

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 23.11.2020,

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, суддів - Євсікова О.О., Попікової О.В. від розгляду справи,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020, повний текст якого складено 04.06.2020

у справі №910/6915/19 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Департаменту автомобільних доріг Міністерства регіонального розвитку та інфраструктури Грузії

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про стягнення 6 785 342,57 Євро, що еквівалентно 200 028 499,50 грн.

та зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1. Департаменту автомобільних доріг Міністерства регіонального розвитку та інфраструктури Грузії,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про визнання недійсної банківської гарантії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Попікова О.В. перебуває справа №910/6915/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 за позовом Департаменту автомобільних доріг Міністерства регіонального розвитку та інфраструктури Грузії до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" про стягнення 6 785 342,57 Євро, що еквівалентно 200 028 499,50 грн, та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 1. Департаменту автомобільних доріг Міністерства регіонального розвитку та інфраструктури Грузії, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" про визнання недійсної банківської гарантії.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

29.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду, від особи, яка не брала участь у даній справі - Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай", як особа яка не брала участі у справі відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України, надійшла апеляційна скарга рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19.

Товариство з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" у апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити. При цьому посилається на те, що він не брав участі у розгляді даної справи, а оскарженим рішенням судом вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, у зв`язку з чим просить поновити пропущений процесуальний строк.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.10.2020 справу №910/6915/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотання Товариству з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази. Попереджено скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги. Копію даної ухвали надіслано учасникам справи до відома.

20.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" надійшла заява про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, суддів - Євсікова О.О., Попікової О.В. від розгляду справи.

Обґрунтовуючи дану заяву заявник посилається на п. 4, 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України та зазначає, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

Зокрема, заявник звертає увагу на порушення ч.6 ст. 260, ч.3 ст. 262 ГПК України, так як з дати винесення ухвали про залишення скарги ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" без руху до дати подання заяви про відвід минуло 18 (вісімнадцять) днів. Таким чином, заявник стверджує про обмеження його прав у доступі до правосуддя та негативної зміни фінансового стану Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", у тому числі і доведення банку до банкрутства, порушення корпоративних прав ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" як акціонера ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

Крім того, на думку заявника, автоматизований розподіл цієї справи здійснений з порушенням спеціалізації колегії суддів. Зазначив, що з предмету розгляду даної справи вбачається, що за Загальним класифікатором спеціалізації суддів та категорії справ, дана справа відповідає кодам 211090000 (справ, що виникають із правочинів, зокрема договорів (крім категорії 210000000) банківської діяльності, 211100100 (забезпечення виконання зобов`язання).

В той же час, як стверджує заявник, відповідно до Персональної спеціалізації суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду вбачається, що суддів Другої судового палати Корсак В.А., Євсіков О.О., Попікова О.В. не розглядають справи за кодами 211090000 та 210000000. Зазначене, на думку заявника, є підставою для відводу.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4861/20 від 23.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/6915/19.

Згідно Витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Попікова О.В., Владимиренко С.В.

Розглянувши подану заяву про відвід колегія суддів зазначає наступне.

Перш за все колегія суддів зауважує, що судом не встановлено порушень при здійсненні автоматизованого розподілу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" у межах справи №910/6915/19.

Щодо права Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай", як особи яка не брала участь у даній справі, на подачу заяви про відвід від розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Виходячи з приписів ст. ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.

Згідно зі статтею 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 ГПК України з підстав зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але ухвала стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження ухвали учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовою ухвалою через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Водночас рішення оскаржується не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття ухвали господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині ухвали містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині ухвали суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення зазначених обставин вирішити питання про залучення такої особи як третьої особи і про скасування ухвали, а у випадку встановлення того, що права заявника оскаржуваною ухвалою не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження ухвали суду.

Як було зазначено вище, 29.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду, від особи, яка не брала участь у даній справі - Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай", як особа яка не брала участі у справі відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України, надійшла апеляційна скарга рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 залишено без руху.

У даному випадку питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою ТОВ "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 не вирішено, так як ця скарга залишена без руху.

Названа заява про відвід колегії суддів підлягає розгляду в частині провадження про прийняття апеляційної скарги - особи, яка не брала участь у даній справі - Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" та звернулася зі скаргою відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України. Відвід підлягає розгляду в порядку статтей 35, 38, 39 ГПК України.

При цьому колегія враховує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо суті заяви ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай", суд апеляційної інстанції зазначає, що статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, в тому числі і про відвід судді з підстав передбачених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Законом України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Зазначений Закон набрав чинності 08.02.2020 року.

Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Відповідно до положень ч.1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), серед іншого, якщо:

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

За змістом статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Перевіривши наведені заявником доводи, на обґрунтування заяви про відвід суддів, зокрема щодо порушення порядку визначення складу суду для розгляду цієї справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Як було зазначено, заявник правовою підставою подання заяви про відвід колегії суддів ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" визначає пункти 4- 5 частини першої статті 35 ГПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, або є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 4 та 8 статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та в розподіл справ між суддями має наслідком відповідальність, встановлену законом. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно частини третьої статті 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Поряд з цим, відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 16 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, результати автоматизованого розподілу справи оформлюються протоколом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у складі апеляційного суду можуть утворюватися судові палати з розгляду окремих категорій справ.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду, затверджено персональну спеціалізацію суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду та Персональний склад постійних колегій суддів судових палат.

Справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема договорів, банківської діяльності згідно з Персональною спеціалізацією суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду віднесено до розгляду Першої та Другої судової палати.

Згідно із загальним класифікатором спеціалізації суддів та категорій справ затвердженого у додатку до класифікатору, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 622 від 21.12.2018 (з наступними змінами від 10.10.2019 та 30.04.2020) справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема договорів, відповідають коду - 209000000, банківської діяльності відповідають коду - 209080000.

Згідно з персональною спеціалізацією суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду, затвердженою рішенням зборів суддів від 02.10.2018 (з наступними змінами) розгляд справ за кодом (загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій) 209000000 та 209080000 віднесено до Першої та Другої судової палати.

Таким чином, аргументи заявника про те, що автоматизований розподіл цієї справи здійснений з порушенням спеціалізації колегії суддів, не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним вище.

Щодо стосується посилань заявника про порушення колегією суддів ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 262 ГПК України, так як з дати винесення ухвали про залишення скарги ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" без руху до дати подання заяви про відвід минуло 18 (вісімнадцять) днів, чим обмеженого його доступ до правосуддя, то такі аргументи колегія суддів визнає безпідставними.

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до наявного у справі витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" було передано для розгляду зазначеної колегії суддів 29.10.2020. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотання Товариству з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

Зазначену ухвалу було вручено представнику Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" 02.11.2020 про що свідчить підпис представника на зворотній стороні оригіналу ухвали.

Станом на момент звернення із заявою про відвід колегії суддів - 20.11.2020, недоліки визначені в ухвалі від 02.11.2020 не усунуто, натомість 18.11.2020 подано заяву про усунення недоліків, у якій заявлено чергове клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Частиною 4 статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Апеляційний господарський суд, зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, сама по собі незгода заявника з процесуальними рішеннями постановленими колегією суддів у цій справи, зокрема щодо залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/6915/19 без руху не є підставою для відводу згідно з вищезазначеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Інших обставин, які викликають у нього сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів, заявником не зазначено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, з урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, дійшла до висновку про необґрунтованість заяви представника Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, судді Попікової О.В. від розгляду справи.

Що стосується розгляду цієї заяви відносно судді - Євсікова О.О., колегія суддів дійшла висновку залишити в цій частині заяву без розгляду, оскільки на підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4861/20 від 23.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/6915/19 та згідно Витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2020, апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Владимиренко С.В.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в заяві про відвід є необґрунтованими, а тому дана заява відповідно до частини третьої статті 39 ГПК України підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Таким чином, колегія суддів, встановивши необґрунтованість заяви представника ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, судді Попікової О.В. від розгляду справи, дійшла висновку про необхідність передачі справи №910/6915/19 для розгляду зазначеної заяви про відвід іншому судді, якого буде визначено у порядку положень ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Керуючись статями 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, судді Попікової О.В. від розгляду справи визнати необґрунтованою.

2. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відвід судді - Євсікова О.О. залишити без розгляду.

3. Справу передати для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для розгляду відводу.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.11.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

С.В. Владимиренко