РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2020Справа № 910/2789/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С. В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю. Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект"

до Акціонерного товариства "Банк Богуслав"

про розірвання договору банківського рахунку, перерахунок грошових коштів та стягнення процентів

Представники учасників справи:

від позивача: Северин Я.В. (ордер серія КС № 741926 від 05.08.2020);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк Богуслав" (надалі по тексту також - відповідач) про розірвання Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008, зобов`язання перерахувати залишок грошових коштів в сумі 2 415 466,91 грн. та стягнення процентів на залишок коштів на рахунку у розмірі 67 314,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008 в частині не виконання банком розрахункової операції клієнта при наявності коштів на його рахунку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі № 910/2789/20 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

05.03.2020 року до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 відкрито провадження у справі № 910/2789/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.04.2020.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання, призначене на 16.04.2020 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 призначено підготовче засідання на 06.08.2020.

Представник відповідача в судове засідання 06.08.2020 не з`явився.

06.08.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 08.09.2020.

08.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 06.10.2020.

Представник відповідача в судове засідання 06.10.2020 не з`явився.

У судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 підготовче провадження у справі № 910/2789/20 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.11.2020.

Представник відповідача у судове засідання 05.11.2020 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк Богуслав", в подальшому Публічне акціонерне товариство "Банк Богуслав" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект" укладений Договір банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 (надалі за текстом також - Договір № 15/02-БР/Ю-30373) згідно умов пункту 1.1. якого банк відкриває товариству, як клієнту поточний рахунок у національній та/або іноземній валюті № 01 (980, 840, 978) для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та чинного законодавства України.

16.03.2009 укладений Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору № 5/02-БР/Ю-30373 згідно якого преамбула цього Договору була викладена в новій редакції.

25.08.2011 між сторонами укладений Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Договору № 15/02-БР/Ю-30373 згідно якого сторони визначили тарифи на послуги банку з купівлі-продажу іноземної валюти.

02.11.2017 Корюківською міською радою на підставі платіжних доручень № 1302 на суму 222 837,53 грн. та № 1303 на суму 1 494 978,11 грн. перераховані грошові кошти на поточний розрахунковий рахунок позивача відкритий в АТ "Банк Богуслав".

Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки по особовим рахункам позивача станом на 06.11.2017, вихідний залишок по рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ "Банк Богуслав" становив 2 415 466,34 грн.

06.11.2017 позивач, засобами електронного зв`язку, надіслав до АТ "Банк Богуслав" платіжні доручення: №2554 на суму 1 717 800,00 грн.; № 2553 на суму 644 860,00 грн. про перерахування вказаних коштів на рахунок позивача в ПАТ КБ "Приватбанк", а також платіжне доручення № 2552 на суму 800,00 грн. з призначенням платежу "оплата послуг оренди і обслуговування біокабін згідно рахунку № 5126 від 30.10.2017" та платіжне доручення № 2551 на суму 62 980,00 грн. з призначенням платежу "сплата податку на прибуток за 3 квартал 2017 року".

Вказані платіжні доручення позивача від 06.11.2017 не були виконані АТ "Банк Богуслав", грошові кошти на вказані у платіжних дорученнях розрахункові рахунки не перераховані.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 06.11.2017 № 708-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.11.2017 № 4928 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк Богуслав" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Листом від 14.11.2017 відповідач повідомив позивача про початок процедури виведення АТ "Банк Богуслав" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 13 год. 00 хв. 06.11.2017 по 05.12.2017 включно, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням їй всіх повноважень тимчасового адміністратора та про те, що на підставі пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, в тому числі, щодо перерахування коштів на інші рахунки.

21.01.2020 позивач звернувся до АТ "Банк Богуслав" із заявою про закриття банківського рахунку та перерахування залишку грошових коштів у сумі 2 415 466,34 грн. на розрахунковий рахунок позивача в ПАТ КБ "Приватбанк".

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує на те, що відповідач протиправно не виконав платіжні доручення надані позивачем про перерахунок грошових коштів, які були наявні на його рахунку в АТ "Банк Богуслав", вважає, що обмеження передбачені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на грошові кошти позивача, а також те, що відповідач безпідставно відмовив у розірванні Договору № 15/02-БР/Ю-30373, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про розірвання Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008; зобов`язання АТ "Банк Богуслав" перерахувати залишок грошових коштів в сумі 2 415 466,91 грн. на розрахунковий рахунок позивача відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк" та стягнути з АТ "Банк Богуслав" на користь позивача проценти на залишок коштів на рахунку в сумі 67 314,72 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З укладенням Договору № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008 між сторонами спору виникли правовідносини пов`язані з обслуговуванням банківського рахунка.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У пункті 1.1. Договору № 15/02-БР/Ю-30373 сторони узгодили, що відповідач відкриває позивачу, як клієнту поточний рахунок у національній та/або іноземній валюті № 01 (980, 840, 978) для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та чинного законодавства України.

Також у пункті 6.2. Договору № 15/02-БР/Ю-30373 визначено, що сторона, яка вважає за необхідне розірвати Договір надсилає пропозиції про це другій стороні за Договором.

Згідно пункту 6.3. Договору № 15/02-БР/Ю-30373 сторона, що одержала пропозицію про розірвання Договору повинна надати відповідь не пізніше 20 календарних днів після отримання такої пропозиції. Якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання Договору, а також у разі неотримання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, зацікавлена сторона має право передати спір на вирішення до господарського суду.

Частиною 1 статті 1075 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Розривання договору банківського рахунку призводить до закриття відповідного рахунку клієнта, що був відкритий на підставі такого договору.

Порядок відкриття та закриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних, рахунків клієнтів банків регулюється Інструкцією про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, у редакції постанови Правління Національного банку України від 01.04.2019 № 56 (надалі за текстом - Інструкція № 492).

Відповідно до пункту 142 Інструкції № 492 банк закриває поточні рахунки клієнтів на підставі заяви клієнта.

Пунктом 148 Інструкції № 492 передбачено, що поточний рахунок клієнта закривається на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов`язкових реквізитів: 1) найменування банку; 2) найменування клієнта [прізвища, імені, по батькові (за наявності)], коду за ЄДРПОУ [реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті / запис в електронному безконтактному носії або в паспорті проставлено слово "відмова")] власника рахунку; 3) номера рахунку, який закривається; 4) реквізитів рахунку, на який перераховується залишок коштів на поточному рахунку клієнта, або вимоги фізичної особи про видачу залишку коштів готівкою; 5) дати складання заяви.

21.01.2020 позивач звернувся до АТ "Банк Богуслав" із заявою про закриття банківського рахунку, яка за своїм змістом відповідає вимогам до такої заяви, що передбачені пунктом 148 Інструкції № 492, проте ця заява позивача безпідставно не була виконана відповідачем незважаючи на те, що право клієнта на закриття банківського рахунку та розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку є безумовним.

Враховуючи, що позивач звертався до відповідача із заявою від 21.01.2020 про закриття банківського рахунку та надсилав відповідачу письмову пропозицію про розірвання Договору № 15/02-БР/Ю-30373, які були залишені відповідачем без належного реагування, суд дійшов до висновку про наявність підстави для задоволення позовної вимоги щодо розірвання Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання АТ "Банк Богуслав" перерахувати залишок грошових коштів в сумі 2 415 466,91 грн. на розрахунковий рахунок позивача відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк" та стягнути з АТ "Банк Богуслав" на користь позивача проценти на залишок коштів на рахунку в сумі 67 314,72 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 1066 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Частиною 1 статті 1074 Цивільного кодексу України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

У свою чергу Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі за текстом також - Закон № 4452-VI) передбачає обмеження у користуванні коштами клієнтами (кредиторами банку) у разі запровадження, відповідно до чинного законодавства, процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації.

Оскільки позивач оскаржує дії відповідача пов`язані із виконанням договору банківського рахунку, а не його укладанням, то до спірних правовідносин повинно застосовуватися законодавство, яке було чинне станом на 06.11.2017 та чинне станом на час розгляду справи у суді.

Частиною 1 статті 36 Закону № 4452-VI передбачено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами; заміна кредитора у зобов`язанні банку на договірній основі, крім випадків передачі всього або частини майна (активів) та всіх або частини зобов`язань приймаючому або перехідному банку.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 06.11.2017 № 708-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.11.2017 № 4928 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк Богуслав" та розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 13 год. 00 хв. 06.11.2017 до 05.12.2017 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 30.11.2017 № 774-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 01.12.2017 року № 5267 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк Богуслав" та делегування повноважень ліквідатора банку".

На момент розгляду справи судом, згідно інформації розміщеної на офіційному інтернет ресурсі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (https://www.fg.gov.ua) відомо, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 11.11.2019 №2893 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" строком на один рік з 01.12.2019 року до 30.11.2020 включно.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти, переказ яких вимагав здійснити позивач шляхом подачі платіжних доручень №2554, № 2553, № 2552, № 2551, надійшли на рахунок позивача до моменту введення тимчасової адміністрації, тобто до 13 год.00 хв. 06.11.2017, то відповідач правомірно застосував обмеження щодо розпорядження вказаними коштами, а в подальшому, ці грошові кошти підлягають включенню до ліквідаційної маси та позивач у справі входить до кола кредиторів банку-боржника в розумінні Закону № 4452-VI.

Суд вважає не обґрунтованим посилання позивача на положення частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України, оскільки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами в цьому випадку визначені саме частиною 5 статті 36 Закону № 4452-VI.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що обмеження передбачені пунктом 1 частиною 5 статті 36 Закону № 4452-VI не поширюються на грошові кошти, які знаходяться на його рахунку в АТ "Банк Богуслав" зважаючи на приписи пунктів 1 та 5 частини 6 статті 36 Закону № 4452-VI з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 частини 6 статті 36 Закону № 4452-VI обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, оскільки позивач є юридичною особою - суб`єктом господарювання, на нього не поширюється правовий режим вкладника, що використовується в розумінні пункту 1 частини 6 статті 36 Закону № 4452-VI.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 36 Закону № 4452-VI обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36 не поширюється також на зобов`язання банку щодо виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Початком процедури виведення банку з ринку є момент вказаний у рішенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2017 № 4928 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк Богуслав", а саме починаючи з 13 год.00 хв. 06.11.2017.

Згідно виписки по особовим рахункам позивача станом на 06.11.2017, вихідний залишок по рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ "Банк Богуслав" становив 2 415 466,34 грн.

Грошова сума в розмірі 2 415 466,34 грн. була акумульована 06.11.2017 на розрахунковому рахунку позивача № НОМЕР_1 наступним чином: 697 640,91 грн. вхідного залишку; 222 837,53 грн. та 1 494 978,11 грн. перераховані Корюківською міською радою на підставі платіжних доручень від 02.11.2017 за № 1302 та № 1303 відповідно, а також, сума у розмірі 9,79 грн. була зарахована без вказання позивачем джерел надходження.

У листі Корюківської міської ради від 08.12.2017 № 172/08-22 вказано, що платіжні доручення № 1302 від 02.11.2017 на суму 222 837,53 грн. та № 1303 від 02.11.2017 на суму 1 494 978,11 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект" було оплачено 06.12.2017 до 13 год. 00 хв, що явно не відповідає дійсності та суперечить іншим доказам у справі.

Окрім цього, суд враховує час надіслання позивачем платіжних доручень: №2554 на суму 1 717 800,00 грн. (14 год.10 хв. 06.11.2017); № 2553 на суму 644 860,00 грн. (12 год.31 хв. 06.11.2017); № 2552 на суму 800,00 грн. (12 год.15 хв. 06.11.2017) та № 2551 на суму 62 980,00 грн. (12 год.15 хв. 06.11.2017), що свідчить на користь того, що грошові кошти, про переказ яких просив позивач надійшли на його рахунок до початку процедури виведення АТ "Банк Богуслав" з ринку, тобто до 13 год.00 хв. 06.11.2017.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 46 Закону № 4452-VI передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

При цьому, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону № 4452-VI, якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Таким чином вимоги позивача про зобов`язання АТ "Банк Богуслав" здійснити перерахунок грошових коштів, є необґрунтованими, а тому, задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовив у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошових коштів у сумі 2 415 466,34 грн., суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з АТ "Банк Богуслав" на користь позивача процентів на залишок коштів на рахунку в сумі 67 341,72 грн., яка є похідною від вимоги про стягнення 2 415 466,34 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, враховуючи, що позивач довів обґрунтованість та законність своїх вимог лише щодо розірвання Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що цей спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, які полягали у фактичній відмові позивачу в розірванні Договору банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008 суд дійшов висновку про необхідність покласти розмір судового збору на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект" до Акціонерного товариства "Банк Богуслав" про розірвання Договору банківського рахунку, перерахунок грошових коштів та стягнення процентів задовольнити частково.

2.Розірвати Договір банківського рахунку № 15/02-БР/Ю-30373 від 12.01.2008, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк Богуслав" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект".

3.У іншій частині позову - відмовити.

4.Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

5.Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Богуслав" (04080, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 81, ідентифікаційний код юридичної особи: 34540113) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженербудпроект" (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 16, офіс 1/36, ідентифікаційний код юридичної особи: 36259541) 39 343 (тридцять дев`ять тисяч триста сорок три гривні) 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 23.11.2020.

Суддя С. В. Стасюк