ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18.11.2020 Справа № 905/1971/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 )

про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-агро"

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява б/н б/д про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-агро", а саме: трактор колісний «БЕЛАРУС-892», держномер НОМЕР_2 (заводський номер НОМЕР_3 ); трактор колісний «ХТЗ 17021», держномер НОМЕР_4 (заводський номер НОМЕР_5 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_6 (заводський номер НОМЕР_7 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_8 (заводський номер НОМЕР_9 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_10 (заводський номер НОМЕР_11 ); трактор колісний JOHN DEERE 8333R, держномер НОМЕР_12 ; трактор колісний «БЕЛАРУС-1025.2», держномер НОМЕР_13 ; комбайн зерновий JOHN DEERE 9670 sts, держномер НОМЕР_14 ; комбайн зерновий JOHN DEERE s670, держномер НОМЕР_15 ; трактор колісний JOHN DEERE 6155М, держномер НОМЕР_16 ; причеп ГКБ-819, держномер НОМЕР_17 (заводський номер НОМЕР_18 ); причеп-емкість ВР-10, держномер НОМЕР_19 (заводський номер НОМЕР_20 ); комбайн зернозбиральний СК-5 «НИВА», держномер НОМЕР_21 ; автомобіль NISSAN JUKE, державний номер НОМЕР_22 ; автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, держномер НОМЕР_23 ; автомобіль ГАЗ 3309 НОМЕР_24 , держномер НОМЕР_25 ; автомобіль ГАЗ 3309 НОМЕР_24 , держномер НОМЕР_26 ; автомобіль КАМАЗ 5320, держномер НОМЕР_27 ; автомобіль ГАЗ-САЗ 3507, держномер НОМЕР_28 ; автомобіль ЗАЗ 110557, держномер НОМЕР_29 ; причіп ГКБ 8352, держномер НОМЕР_30 ; автомобіль MATSUBISHI, модель L-200, держномер НОМЕР_31 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає наступне.

До господарського суду Донецької області подано позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-Агро" про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-Агро" негайно повідомити ОСОБА_1 вартість його частки у статутному капіталі товариства станом на 16.09.2020, надати обґрунтований розрахунок вартості такої частки та копії документів, необхідних для розрахунку.

ОСОБА_1 , користуючись правами учасника товариства, вийшов зі складу учасників товариства. Державним реєстратором Бахмутської міської ради 18.09.2020 проведену відповідну реєстраційну дію щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ОКНЕМЕР-АГРО», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом реєстрації виходу ОСОБА_1 зі складу учасників товариства.

Про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариству стало відомо 28.09.2020. Разом з цим, як стверджує заявник, у порушення вимог статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VІІІ від 06.02.2018, товариство дотепер не повідомило заявнику вартість його частки, не надало обгрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Таку бездіяльність товариства вважає порушенням своїх прав, як учасника, який вийшов з товариства, у тому числі на доступ до документів, необхідних для визначення вартості його частки, перешкоджає реалізації права на перевірку обґрунтованості розрахунку вартості частки, оскарження, за наявності підстав, вартості цієї частки.

Частина 7 статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VІІІ від 06.02.2018, статут товариства передбачають норми, що належна заявнику частка у статутному капіталі підлягає виплаті протягом одного року з дня, коли товариство дізналося про вихід учасника.

Задля забезпечення розрахунку вартості частки, з розміру чистих активів товариства, забезпечення обов`язку товариства по її виплаті заявнику, вважає доцільним та необхідним збереження основних засобів товариства, попередження їх відчуження, а тому просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-агро".

Оцінюнючи доводи заявника, подані до заяви документи, та норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Оскільки, позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

У своїй заяві про забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт на рухоме майно товариства.

За змістом абз. 7 ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Отже, вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно юридичної особи не можуть бути задоволенні, оскільки вжиття таких заходів забезпечення позову, без належних обґрунтувань їх застосування, є втручанням у діяльність юридичної особи, що не входить до повноважень суду.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на теперішній час не вбачається реальної загрози щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та, крім того, невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Заявником не надано на теперішній час жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє або буде вчиняти дії, які можуть створити загрозу та перешкоджати справедливому та ефективному захисту порушених прав позивача. Тобто, доводи заявника, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях, які не обгрунтовані належним чином.

Саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, слід зауважити, що сам заявник вказує на формування вартості частки у статутному капіталі товариства, здійснюється на дату його виходу з товариства.

Тобто, наявність того чи іншого майна, яке належить товариству на теперішній час ніяким чином не впливає на розмір частки заявника, яка існувала на момент виходу останнього з товариства та виплата якої здійснюється протягом одного року.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Окнемер-агро", а саме: трактор колісний «БЕЛАРУС-892», держномер НОМЕР_2 (заводський номер НОМЕР_3 ); трактор колісний «ХТЗ 17021», держномер НОМЕР_4 (заводський номер НОМЕР_5 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_6 (заводський номер НОМЕР_7 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_8 (заводський номер НОМЕР_9 ); трактор колісний «МТЗ-82.1», держномер НОМЕР_10 (заводський номер НОМЕР_11 ); трактор колісний JOHN DEERE 8333R, держномер НОМЕР_12 ; трактор колісний «БЕЛАРУС-1025.2», держномер НОМЕР_13 ; комбайн зерновий JOHN DEERE 9670 sts, держномер НОМЕР_14 ; комбайн зерновий JOHN DEERE s670, держномер НОМЕР_15 ; трактор колісний JOHN DEERE 6155М, держномер НОМЕР_16 ; причеп ГКБ-819, держномер НОМЕР_17 (заводський номер НОМЕР_18 ); причеп-емкість ВР-10, держномер НОМЕР_19 (заводський номер НОМЕР_20 ); комбайн зернозбиральний СК-5 «НИВА», держномер НОМЕР_21 ; автомобіль NISSAN JUKE, державний номер НОМЕР_22 ; автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, держномер НОМЕР_23 ; автомобіль ГАЗ 3309 НОМЕР_24 , держномер НОМЕР_25 ; автомобіль ГАЗ 3309 НОМЕР_24 , держномер НОМЕР_26 ; автомобіль КАМАЗ 5320, держномер НОМЕР_27 ; автомобіль ГАЗ-САЗ 3507, держномер НОМЕР_28 ; автомобіль ЗАЗ 110557, держномер НОМЕР_29 ; причіп ГКБ 8352, держномер НОМЕР_30 ; автомобіль MATSUBISHI, модель L-200, держномер НОМЕР_31 - відмовити.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 18.11.2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня її підписання ухвали до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.М. Сковородіна