ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. Справа№ 910/7897/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Медецька А.О., довіреності № 27/11-114Д від 05.10.20

від третьої особи: Глотова С.О., довіреності № Д-1351/2020/1 від 03.09.20

прокурор: Толстореброва О.О., посвідчення № 058059 від 17.11.2020

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року

(про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог)

у справі № 910/7897/20 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс",

до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного концерну "Укроборонпром",

за участю Генеральної прокуратури України,

про визнання угоди недійсною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст вимог:

1.1. ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш", в якому просить:

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 07.02.2018 до договору комісії №22/63-Д від 29.08.2017, укладену між ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш";

- зобов`язати Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" прийняти вироби у кількості 10 (десять) одиниць БМП-1 та 1 (однієї) одиниці Командирського БМП-1 в рахунок виконання грошового зобов`язання, передбаченого п. 5.15 додаткової угоди №3 від 07.02.2018 до договору комісії №22/63-Д від 29.08.2017 (т.І, а.с. 1-5).

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що укладення між ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" додаткової угоди №3 від 07.02.2018 до договору комісії №22/63-Д від 29.08.2017 було зумовлено важкими обставинами, що в свою чергу призвело до погодження в його положеннях вкрай невигідних умов для позивача, а тому, на думку останнього, існують правові підстави для визнання такої угоди недійсною згідно приписів ст. 233 Цивільного кодексу України та застосування наслідків такої недійсності шляхом зобов`язання відповідача прийняти вироби у кількості 10 (десять) одиниць БМП-1 та 1 (однієї) одиниці Командирського БМП-1 в рахунок виконання грошового зобов`язання позивача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі №910/7897/20 позов ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" в частині позовної вимоги до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду (т. ІІ, а.с. 99-100).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить " ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2020 р. по справі № 910/7897/20 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі позивач зазначає, що позовна вимога про зобов`язання прийняти Вироби у кількості 10 одиниць БМП-1 та 1 (однієї) одиниці Командирського БМП- 1 в рахунок виконання грошового зобов`язання передбаченого п.5.15 Додаткової угоди №3 до Договору Комісії №22/63-Д від 29.08.2017 р. не є майновою, оскільки є наслідком визнання недійсності нікчемного правочину, а саме Додаткової угоди №3 до договору комісії відповідно до ст. 208 ГК України та не потребує грошового вираження, так як кошти за оспорюваним правочином, перераховані саме для виготовлення Виробів. При цьому, на переконання позивача, вироби не підлягають вартісній оцінці та ТОВ "НВК "Техімпекс" фактично повертає ДП ДПІФ "Укрінмаш" те, що було отримано.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. ДГЗІФ "Укрінмаш" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що оскільки, позивач просить суд зобов`язати Відповідача прийняти товар в рахунок погашення грошового зобов`язання на загальну суму 122 762 816,74 грн., то дана вимога має грошовий еквівалент, що свідчить про її майновий характер.

5.2. Державний концерн "Укроборонпром" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до прохальної частини позовної заяви, заявлено вимоги про зобов`язання відповідача прийняти вироби в рахунок виконання грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 5.15 додаткової угоди №3 від 07.02.2018 до договору комісії №22/63-Д від 29.08.2017 в розмірі 3 600 000 дол. США, а отже позовні вимоги про зобов`язання прийняти вироби мають вартісну оцінку та носять майновий характер

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020, матеріали судової справи № 910/7897/20 разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7897/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі № 910/7897/20 та повідомлено сторін, що судове засідання відбудеться 10 листопада 2020 року.

6.3. Судове засідання, призначене на 10 листопада 2020 року не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Чорногуза М.Г. на лікарняному.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 р. розгляд справи призначено на 24.11.2020 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судове засідання 24.11.2020 р. представник ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано з посиланням на зайнятість адвоката Панкеєвої Т.В. у судовому засіданні в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України на 24.11.2020 року об 11 год 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Велика Житомирська 33, а також неможливість здійснення представництва Генеральним директором позивача, з огляду на його відрядження до м. Львова.

7.2. Представники Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш", Державного концерну "Укроборонпром" та Генеральної прокуратури України проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечували.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд "відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1)неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2)перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження."

Тобто положеннями вказаної статі визначено, що розгляд справи може бути відкладено у випадку неможливості явки представника сторони у судове засідання за наявності обґрунтованих причин такої неявки та за умови дотримання встановленого цим Кодексом строку, у межах якого може бути здійснено відкладення.

За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у справі №910/7897/20.

Враховуючи викладене та те, що останній день строку припадає на вихідний день, останнім днем строку апеляційного розгляду вказаної апеляційної скарги було 19.11.2020 р., а призначене в межах розгляд цього строку судове засідання не відбулось з огляду на перебування головуючого судді Чорногуза М.Г. на лікарняному.

За змістом ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Щодо зайнятості адвоката Панкеєвої Т.В. колегія суддів відноситься критично, оскільки в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України розгляд справи призначено на 24.11.2020 року об 11 год 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Велика Житомирська 33, а в Північному апеляційному господарському суді на 24.11.2020 року о 14 год. 15 хв. за адресою: м. Київ вул. Шолуденко 1 А

При цьому позивачем не надано доказів неможливості залучення іншого представника, а також неможливості участі Генерального директора позивача у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги 24.11.2020 р.

Суд констатує, що учасники справи мали можливість висловити свої позиції у апеляційній скарзі та відзивах на неї, також відсутні обставини, що унеможливлюють розгляд справи у призначеному судовому засіданні 24.11.2020 р.

Враховуючи викладені обставини, те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, а також те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з метою недопущення порушення процесуальних строків, колегія суддів приходить висновку про те, що у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи слід відмовити, а також про можливість розгляду справи за апеляційною скаргою за наявними матеріалами без участі представника позивача.

7.3. Також у судовому засіданні 17.11.2020 р. представники Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш", Державного концерну "Укроборонпром" та Генеральної прокуратури України надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 відкрито провадження у справі №910/7897/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

8.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху задоволено частково; позовну заяву ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії залишено без руху; зобов`язано ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 733598,00 грн.; попереджено позивача, що відповідно до ч. 13 ст. 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії буде залишена без розгляду; відкладено підготовче засідання на 29.09.2020.

8.3. Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.10.2020.

8.4. Ухвала суду від 10.09.2020 надіслана позивачу 18.09.2020 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" (07400, Київська область, м. Бровари, б-р. Незалежності, буд. 14).

8.5. Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №988 вбачається, що ухвала від 10.09.2020 була вручена позивачу 23.09.2020.

8.6. Відтак, в силу приписів ст. 116 ГПК України ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" зобов`язане було усунути недоліки позовної заяви в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії у строк до 28.09.2020 включно.

8.7. Зазначене свідчить про те, що у позивача було більш ніж достатньо часу на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2020, проте станом на 02.10.2020 ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" не усунуло встановлених судом недоліків позовної заяви в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. У позовній заяві TOB "НВК "Техімпекс" просив визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 07.02.2019 р. до Договору Комісії №22/63-Д від 29.08.2017.

9.2. Також у позовній заяві зазначено, що: " враховуючи те, що на момент переведення (перенесення з іншої угоди) суми делькредере у розмірі 3 600 000 доларів США 00 центів, Комісіонером Комітенту, з них уже було закуплено ремонтній фонд, який у подальшому був відремонтований та частково обладнаний бойовими модулями "Спис" з метою підготовки Виробів до відвантаження, а також те, що станом на день написання зустрічної позовної заяви дані Вироби не реалізовано з вини Комісіонера, ТОВ "НВК "Техімпекс", просить суд, встановити порядок повернення суми грошового зобов`язання TOB "НВК "Техімпекс", передбаченого п.5.15 Додаткової угоди №3, шляхом повернення майна ДП "ДГ3ІФ Укрінмаш" в натурі, а саме нереалізованих виготовлених Виробів: 10 (десять) одиниць БМП-1 та 1 (однієї) одиниці Командирського БМГ1-1, 4 (чотири) одиниці з яких укомплектовано з модулем озброєння у складі 30мм автоматичної гармати, 7,6мм кулемета, ПТРК Барьер", 30мм автоматичного гранатомета АГС-17 (КБА-117), відповідно до їх вартості."

9.3. При цьому, у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 викладено правову позицію, відповідно до якої: "майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться в безспірному (безакцентному) порядку: 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна: 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог. - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір мас ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс 18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться. вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої, виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовна вимога Національної ради до ТОВ "Новітнє обладнання" про зобов`язання виконати умови договору та поставити товар згідно з додатком 1 до договору поставки є вимогою про зобов`язання вчинити певні дії щодо поставки товару вартістю 60714000,00 грн., що свідчить про її майновий характер.".

9.4. Вказане свідчить про те, що вимога позивача в частині зобов`язання вчинити дії носить майновий характер.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позову в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з огляду на те, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, а саме не сплачено судовий збір за вказану вимогу, як за вимогу майнового характеру.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень позивача про те, що ним пред`явлено дві вимоги немайногового характеру, оскільки у позовній заяві поряд з вимогою про визнання недійсною додаткової угоди №3, заявлено також вимогу про зобов`язання Відповідача прийняти вироби в рахунок виконання грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 5.15 додаткової угоди №3 від 07.02.2018 до договору комісії №22/63-Д від 29.08.2017 в розмірі 3 600 000 дол. США, що свідчить про те, що позовні вимоги про зобов`язання прийняти вироби мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" та складає 735 700, 00 грн., які позивачем не сплачено.

11.2. При цьому, позовна заява свідчить про те, що позивачем не заявлено вимогу щодо двосторонньої реституції, як наслідку недійсності правочину (саме додаткової угоди №36), а викладено прохання зобов`язати відповідача в рахунок суми делькредере у розмірі 3600000 грн. (яку, як зазначає сам позивач, перенесено з іншої угоди) та яке було встановлено п. 5.15 Додаткової угоди №3 прийняти відремонтовані позивачем на виконання договору комісії вироби (які, на переконання позивача не реалізовані з вини відповідача) відповідно до їх вартості, тобто заявлена позивачем вимога є майновою.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Враховуючи те, що позивачем не виконано вимог ухвали про залишення без руху його позовної заяви в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено того, що оскаржуваною ухвалою порушуються процесуальні права позивача.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.7. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.8. Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

13.9. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.10. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

13.11. Згідно з ч. 13 ст. 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

13.12. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

13.13. У відповідності до ч. З ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

13.14. Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

13.15. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною, - ухвалена судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтована, - прийнята на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі №910/7897/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі № 910/7897/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі № 910/7897/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у справі №910/7897/20 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс".

4. Справу №910/7897/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 25.11.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко