ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.11.2020 м.Дніпро

Справа № 904/158/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Криворізької міської ради про забезпечення позову

при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020р. (суддя Мельниченко І.Ф.), повний текст якого складено 24.07.2020р., у справі №904/158/20

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасових споруд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020р. у справі №904/158/20:

- позовні вимоги задоволено;

- зобов`язано Фізичну особу - підприємця Штефан Світлану Сергіївну ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) привести у придатний для використання стан земельну ділянку площею 0, 2985 га з кадастровим номером :06:055:0105, що знаходиться на АДРЕСА_2, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код: 33874388) за актом приймання-передачі;

- стягнуто з Фізичної особи - підприємця Штефан Світлани Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код: 33874388) 1921,00 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Фізична особа-підприємець Штефан Світлана Сергіївна, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020р. у справі № 904/158/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020р. у справі № 904/158/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.10.20р. о 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2020р., зокрема, розгляд апеляційної скарги відкладено до 10.11.20р. о 10:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 клопотання представника Криворізької міської ради - задоволено та оголошено перерву у судовому засіданні у справі №904/158/20 до 24.11.2020р. о 14-15год.

23.11.2020 позивач звернувся до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Фізичній особі-підприємцю Штефан (Доценко) Світлані Сергіївні вчиняти дії щодо державної реєстрації власності на будь-які об`єкти нерухомого майна, в тому числі капітальні споруди (залізобетонний паркан, шлагбаум та контрольно-пропускний пункт) та у цілому об`єкт майнового комплексу (автостоянку), розташовані на земельній ділянці площею 0, 2985 га, з кадастровим номером :06:055:0105, яка знаходиться на АДРЕСА_2; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районній, районним у містах Києва, Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на будь-які об`єкти нерухомого майна, в тому числі капітальні споруди (залізобетонний паркан, шлагбаум та контрольно-пропускний пункт) та у цілому об`єкт майнового комплексу (автостоянку), розташовані на земельній ділянці площею 0, 2985 га, з кадастровим номером :06:055:0105, яка знаходиться на АДРЕСА_2.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що між сторонами існує спір щодо виконання договірних зобов`язань щодо повернення земельної ділянки, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки 27.10.2010, яка була передана відповідачу винятково для розміщення на ній тимчасової споруди автостоянки. В ході обстеження земельної ділянки площею 0,2985 га, з кадастровим номером :06:055:0105, яка знаходиться на АДРЕСА_2, встановлено використання її ФОП Штефан С.С. в комерційних цілях, під розміщення відкритої платної автостоянки без правовстановлюючих документів. На момент обстеження на стоянці знаходились індивідуальні транспортні засоби, розміщені тимчасова споруда сторожки, впритул до сторожки розташований тимчасовий навіс для двох автомобілів, земельна ділянка огороджена металевим та бетонним парканом.

Позивач вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що ФОП Штефан С.С. та ОСОБА_1 в період розгляду справи № 904/158/20 будуть вчинені дії щодо протиправної державної реєстрації права власності на неіснуючі капітальні споруди (залізобетонний паркан, шлагбаум та контрольно-пропускний пункт) та у цілому об`єкт майнового комплексу (автостоянку), що розташовані на спірній земельній ділянці, що в свою чергу унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву Криворізької міської ради про забезпечення позову, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено заходи забезпечення позову. Так, частиною 1 зазначеної статті Кодексу передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними в пунктах 1-9 цієї частини (пункт 10).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або здійснюється ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Так, предметом позовних вимог у даній справі є повернення ділянки та приведення її у придатний для використання стан, шляхом демонтажу тимчасових споруд.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем обов`язку з повернення земельної ділянки орендодавцю у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007.

У поданих заявах позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю Штефан (Доценко) Світлані Сергіївні вчиняти дії щодо державної реєстрації власності на будь-які об`єкти нерухомого майна, розташованих на спірній ділянці.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ФОП Штефан С.С. та ОСОБА_1 в період розгляду справи № 904/158/20 будуть вчинені дії щодо протиправної державної реєстрації права власності на неіснуючі капітальні споруди (залізобетонний паркан, шлагбаум та контрольно-пропускний пункт) та у цілому об`єкт майнового комплексу (автостоянку), що розташовані на спірній земельній ділянці.

Зазначені вище доводи позивача є лише припущеннями, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, заяви Криворізької міської ради про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Криворізької міської ради про забезпечення позову у справі № 904/158/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена 26.11.2020.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов