ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.11.2020 Справа № 914/1059/20
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Фізичної особи-підприємця Капший Маргарити Степанівни
до відповідача Фізичної особи-підприємця Селютіної Майї Ростиславівни
за участю представників:
від позивача О.В. Галайський
від відповідача не з`явився
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.10.2020р. у справі №914/1059/19 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця Селютіної Майї Ростиславівни на користь Фізичної особи-підприємця Капший Маргарити Степанівни 45000,00 грн. - основного боргу, 471,94 грн. - інфляційних втрат, 833,66 грн. - 3% річних, 738,90 грн. - пені, 90,00 грн. - штрафу та 2099,13 грн. - судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням суду також було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 16.11.2020р., оскільки позивачем до закінчення судових дебатів при розгляді справи було зроблено заяву про те, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу адвоката.

Так, згідно з пунктом 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення, строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

30.10.2020р. на адресу суду від позивача надійшла заява (вх.№2807/20) про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить стягнути Фізичної особи-підприємця Селютіної Майї Ростиславівни 10000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви позивачем долучено такі докази:

- копію договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020р.;

- копії рахунків №28/04-01 від 28.04.2020р., №18/08-01 від 18.08.2020р., №15/10 від 15.10.2020р. та №27/10 від 27.10.2020р.;

- копії актів прийняття виконаних робіт (послуг) від 28.04.2020р., від 18.08.2020р., від 15.10.2020р. та від 27.10.2020р.;

- копію виписки по рахунку (оплата) від 29.10.2020р.

Щодо заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, розмір витрат на професійну правову допомогу адвоката складає 17000,00 грн. Однак у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути 10000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із поданих матеріалів, 22.04.2020р. адвокатським об`єднанням «Ві Ес Джі Партнерс» (адвокатське об`єднання, виконавець) та ФОП Капший Маргаритою Степанівною (клієнт) укладено договір №22/04 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, але не виключно правову допомогу (юридичний супровід) щодо захисту прав та представництва інтересів клієнта при розгляді всіх справ (в т.ч., але не виключно, цивільних, господарських, адміністративних, справ про адміністративні правопорушення) в судах будь-якої інстанції, в тому числі в адміністративних, господарських судах, судах загальної юрисдикції, Верховному Суді, інших органах державної влади, в тому числі органах Національної поліції України, органах прокуратури будь-якого рівня, органах Міністерства юстиції України, органах нотаріату, в будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, в органах місцевого самоврядування та перед сторонами спору.

Відповідно до пункту 2.1. договору, адвокатське об`єднання, на підставі звернення та за завданням клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги клієнту:

2.1.1. досудовий та судовий супровід справи про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлових приміщень від 01.03.2019р. укладеним між ФОП Капший М.С. та ФОП Селютіна Майя Ростиславівна;

2.1.2. надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності;

2.1.3. інформує клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності.

Згідно із пунктом 4.1. договору, розмір оплати визначатиметься, виходячи із затраченого часу на виконання необхідних для надання послуг робіт, та важкості завдань. Сторони визначили, що вартість години роботи адвоката з надання послуг правової допомоги на підставі цього договору становить 1500,00 грн.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що за результатами надання юридичної (правової) допомоги адвокатське об`єднання складає та надає клієнту рахунок.

Відповідно до пункту 4.3. договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість або здійснюється посилання на відповідний рахунок.

Згідно із рахунком №28/04-01 від 28.04.2020р., вартість дослідження та аналіз матеріалів та документів клієнта по взаємовідносинах оренди нежитлового приміщення за договором від 01.03.2019р.(20 хв.) складає 500,00 грн., вартість консультування клієнта з питань стягнення заборгованості з несплати орендної плати орендарем фізичною особою-підприємцем за договором від 01.03.2019р. (1 година) становить 1500,00 грн.

Відповідно до рахунку №18/08-01 від 18.08.2020р., вартість написання, підготовка та подання позову про стягнення заборгованості з ФОП Селютіної до Господарського суду Львівської області (2 години) становить 3000,00 грн.

Згідно із рахунком №15/10 від 15.10.2020р., вартість написання, підготовка та подання відповіді на відзив у справі №914/1059/20 (1 година) становить 1500,00грн., а вартість участі у судових засіданнях у справі №914/1059/20 у Господарському суді Львівської області 02.06.2020р., 09.06.2020р., 07.07.2020р., 17.07.2020р. та 04.08.2020р. (5 шт.) становить 2500,00 грн.

Відповідно до рахунку №27/10 від 27.10.2020р., вартість участі у судових засіданнях у справі №914/1059/20 у Господарському суді Львівської області 20.10.2020р. та 27.10.2020р. (2 шт.) становить 1000,00 грн.

Між адвокатським об`єднанням та клієнтом підписано такі акти прийняття виконаних робіт (послуг): від 28.04.2020р. на суму 2000,00 грн., від 18.08.2020р. 3000,00 грн. від 15.10.2020р. на суму 4000,00 грн., від 27.10.2020р. на суму 1000,00 грн. Отже між адвокатським об`єднанням та клієнтом підписано акти на загальну суму 10000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Слід зазначити, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вищезазначений правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19.

Як встановлено судом, вартість дослідження та аналіз матеріалів та документів клієнта по взаємовідносинах оренди нежитлового приміщення за договором від 01.03.2019р. (20 хв.) складає 500,00 грн., а вартість написання, підготовка та подання позову про стягнення заборгованості з ФОП Селютіної до Господарського суду Львівської області (2 години) становить 3000,00 грн.

Тобто суд погоджується, що вказані судові витрати позивача пов`язані із підготовкою справи до розгляду та є достатньо обгрунтованими.

Однак, враховуючи те, що розмір відшкодування судових витрат не повинен бути непропорційним до предмета спору, зокрема з урахуванням ціни позову, тому виходячи із розумної необхідності судових витрат у даній справі, беручи до уваги категорію та складність справи, враховуючи кількість та зміст поданих позивачем матеріалів з позовною заявою, які необхідно було досліджувати з метою звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку, що 1500,00 грн. за консультування клієнта з питань стягнення заборгованості з несплати орендної плати орендарем у даній справі про стягнення з відповідача 47198,96 грн. не відповідає критеріям розумності та реальності таких витрат.

Позивачем не наведено достатньо обґрунтованих та об`єктивних пояснень, що такі витрати були фактичними та неминучими, і що при необхідності дослідження лише договору оренди нежитлових приміщень від 01.03.2019р., акту приймання-передачі приміщення в оренду та за відсутності будь-яких доказів сплати орендних платежів зі сторони відповідача, дослідити та проаналізувати матеріали та документи (вартість послуги - 500,00 грн. (20 хв.)) було недостатньо та вимагало додаткового консультування клієнта з питань стягнення заборгованості з несплати орендної плати орендарем (вартість послуги - 1500,00 грн. (1 год.)) - у даній справі про стягнення з відповідача 47198,96 грн. орендної плати.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, зважаючи на те, що наявними у справі доказами, з врахуванням розумної необхідності підтверджуються лише судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн., суд дійшов висновку відмовити позивачу у стягненні з відповідача 1500,00 грн., що заявлені ним як консультування клієнта з питань стягнення заборгованості з несплати орендної плати.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже враховуючи наведене, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача не 10000,00 грн, а 8500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Селютіної Майї Ростиславівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Капший Маргарити Степанівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8500,00 грн.

2. У решті заявлених вимог - відмовити.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 24.11.2020р.

Суддя М.М. Петрашко