ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 листопада 2020 року Справа № 903/695/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю М-ЛИТ, м.Нікополь, Дніпропетровська область

до відповідача: Державного комунального підприємства Луцьктепло, м.Луцьк

про стягнення 44 794 грн. 59 коп.

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Вижовець М. О.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Запуговиченко О. В., довіреність від 02.01.2020 №19/08

Суть спору: ТзОВ «М-ЛИТ» в позовній заяві від 15.09.2020 №222 просить суд стягнути з ДКП «Луцьктепло» 104 794 грн. 59 коп. в т. ч. 102 919 грн. 89 коп. основного боргу, 1 370 грн. 39 коп. 3% річних, 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції, а також витрати по сплаті судового збору. Розгляд справи позивач просить проводити в порядку спрощеного позовного провадженні.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань в частині повної оплати поставленого згідно з договором поставки №193/20 від 20.03.2020 товару.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В заяві від 06.10.2020 №3454/08 відповідач просить суд розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. При цьому, зазначає, що із заявленої позивачем до стягнення суми, вже сплачено 35 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 13.10.2020 розгляд справи №903/695/20 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 03.11.2020. Ухвалою суду від 03.11.2020 розгляд справи по суті призначено на 24.11.2020.

23.11.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в порядку ч. 2 ст. 46 ГПК України, в якій позивач зазначає, що в період з 15.09.2020 по 16.11.2020 відповідачем було сплачено на користь позивача суму основного боргу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та просить суд стягнути з ДКП «Луцьктепло» суму заборгованості в розмірі 44 794 грн. в т. ч. 42 9191 грн. 89 коп. основного боргу, 1 370 грн. 39 коп. 3% річних, 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції. Докази надіслання заяви відповідачу долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про зменшення позовних вимог від 16.11.2020 №277 підписана директором ТзОВ «М-ЛИТ», надіслана на адресу відповідача, подана у відповідності до вимог ст. 46 ГПК України не порушує права сторін у справі протокольною ухвалою суду від 24.11.2020 задовольняється судом. Відтак, нова ціна позову становить 44 794 грн. 59 коп. з яких 42 9191 грн. 89 коп. основного боргу, 1 370 грн. 39 коп. 3% річних, 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції.

Поряд з цим, в клопотанні від 16.11.2020 №279 позивач просить суд вирішити питання щодо повернення Товариству сплаченої суми судового збору за подання до сду відповідної позовної заяви з врахуванням приписів ст. 42 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

При цьому, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з відповідною позовною заявою, позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп., відтак, суд не вбачає підстав для повернення позивачеві суми судового збору у зв`язку з поданням заяви про зменшення позовних вимог. Розподіл судових витрат судом буде здійснено за наслідками постановлення рішення у справі в порядку ст. 129 ГПК України.

Відповідач в судове засідання 24.11.2020 не з`явився. Ухвалою суду від 24.11.2020 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» (вх. № 01-57/7360/20) про призначення судового засідання 24.11.2020 о 11:40 год. в режимі відеоконференції відмовлено.

24.11.2020 представник відповідача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати заборгованості перед позивачем згідно з договором поставки №193/20 від 20.03.2020 в сумі 302 919 грн. 89 коп. Таким чином, відповідач станом на день постановлення рішення у справі основний борг сплатив повністю.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухувавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

20.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» та Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» укладено договір поставки №193/20 (далі - договір).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Згідно з п. п. 1.1, 2.2, 5.2 договору позивач зобов`язується поставити відповідачу товар, а відповідач зобов`язується прийняти товар від позивача та оплатити його вартість. Загальна вартість договору не може перевищувати суму 311 500 грн. 00 коп. Розрахунки між сторонами здійснюються відповідачем на умовах 50% передоплати вартості товару та остаточного розрахунку, який проводиться протягом 5 банківських днів після поставки товару згідно з видатковою накладною. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2020.

Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Позивач на виконання умов договору поставив, а відповідач прийняв товар на суму 302 919 грн. 89 коп., що підтверджується видатковою накладною №115 від 30.03.2020, довіреністю від 27.03.2020 №65, ТТН №Р115 від 30.03.2020.

Відповідачем здійснено часткову оплату отриманого згідно з договором товару на суму 200 00 грн. 00 коп.

Відповідні обставини сторонами підтверджується.

14.07.2020 позивач надіслав на адресу суду претензію від 13.07.2020 №176 про сплату боргу згідно з договором поставки від 20.03.2020 №193/20 в розмірі 102 919 грн. 89 коп. (а. с. 21-27).

ДКП «Луцьктепло» до постановлення рішення у справі сплатив ТзОВ «М-ЛИТ» суму основного боргу згідно з договором поставки від 20.03.2020 №193/20 повністю, що підтверджується платіжними дорученнями.

Відтак, провадження у справі на суму 42 9191 грн. 89 коп. основного боргу (з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог) підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1 370 грн. 39 коп. 3% річних, 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.04.2020 по 15.09.2020.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши розрахунки позивача, зазначає, що при нарахуванні 3% річних позивачем не враховано часткової проплати основного боргу відповідачем платіжним дорученням від 22.07.2020 №221 на суму 20 000 грн. Відтак, з врахуванням розрахунків позивача, диспозитивного права сторони щодо періоду нарахування 3% річних в межах прострочення сплати грошового зобов`язання, 3% річних слід було нараховувати:

- на суму 102 919 грн. 89 коп. в період з 07.04.2020 по 21.07.2020

- на суму 82 919 грн. 89 коп. в період з 22.07.2020 по 15.09.2020

Відтак, підставні та підлягають до стягнення 3% річних в сумі 1 274 грн. 84 коп.

В позові на суму 95 грн. 55 коп. 3% річних слід відмовити.

Нараховані позивачем 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.04.2020 по 15.09.2020 підставні та підлягають до стягнення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, відповідач основну заборгованість погасив повністю після звернення позивача до суду, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (з врахуванням часткової відмови у стягненні нарахованих 3% річних) в сумі 2 097 грн. 53 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного комунального підприємства «Луцьктепло» (вул. Гулака-артемовського, 20, м.Луцьк, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» (вул. Електрометалургів, 300, м.Нікополь, Дніпропетровська область, )

- 1 274 грн. 84 коп. 3% річних, 504 грн. 31 коп. втрат від інфляції та 2 097 грн. 53 коп. судового збору, а всього: 3 876 грн. 68 коп. (три тисячі вісімсот сімдесят шість грн. 68 коп.).

3. В позові на суму 95 грн. 55 коп. 3% річних відмовити.

4. Провадження у справі на суму 42 9191 грн. 89 коп. основного боргу закрити.

Повний текст рішення

складено 25.11.2020

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя М. С. Шум