ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2020р. Справа №905/1643/20

за позовом ОСОБА_1 , м.Авдіївка

до відповідача 1 ОСОБА_2 , м.Макіївка

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс", м.Авдіївка

про визнання права власності на частку

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 , м.Авдіївка, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , м.Макіївка, про визнання за позивачем права власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс".

В обгрунтування своїх вимог щодо наявності у нього права власності на корпоративні права, позивач посилається на рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс", згідно з якими виключено ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, частку статутного капіталу перерозподілено на користь ОСОБА_1 . З метою проведення державної реєстрації змін до установчих документів щодо розміру статутного капіталу та розміру збільшеної частки позивача, затверджених загальними зборами, позивач звернувся до суду в порядку та на підставі ч.5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2020р. відкрите провадження у справі №905/1643/20, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 30.03.2020р. об 11:45 год.

Листом господарського суду Донецької області від 29.09.2020р. повідомлено сторони про ті обставини, що у зв`язку з перебуванням судді Левшиної Г.В. у відпустці 30.09.2020р., судове засідання, призначене на 30.09.2020р., не відбудеться та буде проведено 07.10.2020р. об 11.45 год.

01.10.2020р. до суду від позивача надійшла заява від 25.09.2020р.

05.10.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс" ().

Ухвалою суду від 07.10.2020р. залучено до участі у справі №905/1643/20 у якості відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс", м.Авдіївка та відкладено підготовче засідання на 20.10.2020 року о 12:50 год.

У підготовче засідання 20.10.2020р. представники сторін не з`явились, жодних документів по суті спору не надали.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2020р. о 12:30 год. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 21.10.2020р.).

22.10.2020р. на адресу господарського суду від відповідача 2 надійшов відзив на позову заяву, в якому останній визнав позовні та підтримав їх задоволення.

В судове засідання 19.11.2020р. представники сторін не з`явились, відповідач 1 відзиву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 1 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв`язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв`язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв`язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно наявних повідомлень, роздрукованих з офіційного веб-сайту, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду.

Отже, відповідача 1 було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 25.03.2002р. проведено державну реєстрацію про включення до єдиного державного реєстру юридичну особу відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс" (31898386).

Відповідно до п.п.3.3-3.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс", м.Авдіївка, в редакції 2006р., затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства №3 від 14.03.2006р., для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків його учасниками створено статутний фонд у розмірі 14001 грн., що розподілений між учасниками таким чином: ОСОБА_3 - 100 %.

Внески Учасників в грошовому виразі складають: ОСОБА_3 - 14001 (чотирнадцять тисяч одна) гривень, внески учасників вносяться в наступній формі: ОСОБА_3 вносить грошовий внесок у сумі 4200,3грн., та матеріальні цінності на суму 9800,7грн., що становить 100% від заявленої ним частки в статутному фонді.

Загальними зборами учасників ТОВ «Алекс» (протокол №2/13 від 28.10.2013р.), на яких були присутні позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - учасники, що володіли на той момент 100% статутного капіталу Товариства та відповідною кількістю голосів при голосуванні, головуючий ОСОБА_1 були прийняті рішення:

- на підставі порядку денного по першому питанню учасника Товариства ОСОБА_4 , який запропонував прийняти до складу учасників Товариства відповідача 1, ОСОБА_2 , згідно її заяви, із часткою у статутному капіталі в розмірі - 9100,65 грн. вирішено прийняти до складу учасників ТОВ «АЛЕКС» ОСОБА_2 із часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 9100,65 грн.

- вирішено виключити зі складу учасників TOB «АЛЕКС» ОСОБА_3 згідно його заяви від 28.10.2013 року. Учаснику Товариства ОСОБА_3 повернути його вклад до статутного капіталу повністю в грошовій формі на умовах і в строки згідно п.п.6.2, 6.3 статуту Товариства.

- вирішено статутний капітал ТОВ «АЛЕКС» залишити без змін в розмірі 14001,00 грн.; частки в статутному капіталі Товариства розподілити між учасниками таким чином: ОСОБА_2 - 9100,65 грн., що складає 65,0% статутного капіталу; ОСОБА_1 - 2100,15 грн., що складає 15,0% статутного капіталу; ОСОБА_4 - 2100,15 грн., що складає 15,0% статутного капіталу; ОСОБА_5 - 700,05 грн., що складає 5,0% статутного капіталу.

Крім того, одноголосним рішенням загальних зборів визначено строки для внесення учасниками своїх вкладів. Зокрема, учаснику Товариства ОСОБА_2 - внести вклад до статутного капіталу Товариства грошима у сумі 9100,65 грн. до закінчення першого року з дня державної реєстрації змін до статуту Товариства. Учаснику Товариства ОСОБА_3 - повернути його вклад до статутного капіталу у розмірі 9100,65 грн. грошима у порядку та в строки згідно п.п. 6.2, 6.3 статуту Товариства.

- вирішено у зв`язку із зміною учасників ТОВ «АЛЕКС» внести зміни до пунктів 3.4, 3.5 і 3.6 Статуту Товариства у новій редакції. Затвердити зміни до пунктів 3.4, 3.5 і 3.6 Статуту ТОВ «АЛЕКС» у новій редакції, що додаються. Директору Товариства ОСОБА_3 організувати реєстрацію змін установчих документів Товариства у Реєстраційної службі Авдіївського міського управління юстиції Донецької області та інших органах державної влади та управління у порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного 29.10.2013р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів.

31.01.2018р. відбулись чергові загальні збори учасників, оформлених протоколом №1, на яких були присутні: позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . При вирішенні питання повноважності загальних зборів учасника товариства ОСОБА_1 , який зазначив наступне:

«..На загальних зборах учасників ТОВ «АЛЕКС» від 28 жовтня 2013 року, було прийнято рішення, оформлені протоколом №2/13, а саме про прийняття до складу учасників ТОВ «АЛЕКС» ОСОБА_2 із часткою в статутному капіталі в розмірі 9100,65 грн., про виключення зі складу учасників ОСОБА_3 із часткою в статутному капіталі в розмірі 9100,65 грн, про перерозподіл часток в статутному капіталі, згідно якого частку в розмірі 65%, було перерозподілено на користь ОСОБА_2 , та зобов`язано ОСОБА_6 внести свій вклад до статутного капіталу товариства грошима в сумі 9100,65 грн. до закінчення першого року з дати державної реєстрації змін до статуту товариства, тобто до 29.10.2014 року. До цього часу ОСОБА_2 свій обов`язок щодо внесення частки до статутного капіталу не виконала, будь-якої участі у діяльності товариства не приймала, на зв`язок із товариством жодного разу не виходила, про спосіб, яким можливо було б повідомити її про проведення загальних зборів не повідомила. ОСОБА_2 зареєстрована у місті Макіївка, яке віднесено до переліку населених пунктів, в яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З цих підстав ДП Укрпошта припинено доставку кореспонденції до цього міста, що в свою чергу унеможливлює надсилання їй будь-яких повідомлень.

Бездіяльність ОСОБА_2 свідчить про відсутність її заінтересованості до участі в товаристві, порушує законні права та інтереси інших учасників товариства та прямо порушує вимоги статуту товариства, зокрема п.6.3.

Кількість голосів для визначення повноважності цих загальних зборів та встановлення результатів голосування за прийняття ними рішень складає:

1. учасник товариства ОСОБА_1 - 42,86%

2. учасник товариства ОСОБА_4 - 42,86%

3. учасник товариства ОСОБА_5 - 14,28%.......».

Таким чином за результатами голосування учасниками Товариства визнано загальні збори повноважними на прийняття рішень згідно порядку денного, оскільки на них присутні учасники, що володіють 100% голосів, пропорційно фактично оплачених часток в статутному капіталі ТОВ «АЛЕКС».

З питання обрання робочих органів зборів, обрано головою зборів ОСОБА_1 .

По першому питанню порядку денного загальними зборами учасників одностайно прийнято рішення:

1. виключити відповідача 1, ОСОБА_2 , зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю;

2. статутний капітал ТОВ «Алекс» залишити без змін в розмірі 14001грн.;

3.Частки між учасниками товариства розподілити таким чином:

- ОСОБА_1 (позивач)- 80%;

- ОСОБА_4 - 15%;

- ОСОБА_5 - 5%.

4. Учаснику Товариства ОСОБА_1 внести вклад до статутного капіталу ТОВ «Алекс» грошима в сумі 9100,65грн. до закінчення першого року з дня державної реєстрації змін до установчих документів товариства.

По другому питанню порядку денного вирішено: звільнити з посади директора ТОВ «Алекс» ОСОБА_3 та призначити директором - позивача, ОСОБА_1 з прийняттям повноважень з 30.01.2018 року.

По третьому питанню порядку денного вирішено: ТОВ «Алекс» перейти на діяльність на підставі модельного статуту, затвердженого відповідною постановою кабінету міністрів України.

По четвертому питанню порядку денного загальними зборами учасників прийнято рішення:

1. Продати належну ОСОБА_4 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс» в розмірі 15%, що в грошовому еквіваленті дорівнює 2100,15 грн. на користь ОСОБА_1 за суму 2100,15 гривень (дві тисячі сто гривень 15 коп.)

2. Продати належну ОСОБА_5 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс» в розмірі 5%, що в грошовому еквіваленті дорівнює 700,05грн. за суму в 700,05грн.

У зв`язку із відчуженням учасниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належних їм часток на користь учасника товариства ОСОБА_1 , виключити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс» та вважати ОСОБА_1 єдиним учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс», якому належить частка в статутному капіталі товариства, яка дорівнює 100%.

По п`ятому питанню порядку денного загальними зборами вказано директору товариства ОСОБА_1 вчинити дії, необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про ТОВ «Алекс» в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказані рішення загальних зборів в установленому законом порядку не оскаржені, не скасовані та є дійсними.

Як встановлено, на підставі та відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «АЛЕКС» №1 від 30 січня 2018 року між ОСОБА_4 (продавець), який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС», та ОСОБА_1 (позивач, покупець), який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС» укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 31.01.2018р.

Відповідно до п.1.1 договору продавець передав у власність покупця свою частку у статутному капіталі ТОВ «АЛЕКС», а покупець зобов`язався прийняти та оплатити її в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Розмір частки, що належить продавцю гр. ОСОБА_4 , складає 15 % від загального розміру 100% статутного капіталу Товариства, що в грошовому еквіваленті дорівнює 2100,15 грн. Продаж частки продавця у розмірі 15,00 % статутного капіталу вчинено за суму 2100,15 грн., які покупець гр. ОСОБА_1 повністю сплатив продавцю до укладання та підписання цього договору у порядку передбаченому діючим законодавством.

Сторони своїми підписами на договорі підтвердили факт повного розрахунку за цим договором (п.2.2).

За змістом п.3.1 договору право власності на придбану частку у статутному капіталі переходить до покупця з моменту укладання цього договору. Покупець вважається повноправним учасником Товариства, у відповідній частині, з моменту державної реєстрації відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

Крім того, на виконання рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс» №1 від 30 січня 2018 року між ОСОБА_5 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС», (продавець) з однієї сторони, та ОСОБА_1 , (позивач, покупець), який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС» з другої сторони також укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 31.01.2018р.

Розмір частки, що належить продавцю ОСОБА_5 , складає 5% від загального розміру 100% статутного капіталу товариства, що в грошовому еквіваленті дорівнює 700,05 грн. Продаж частки продавця у розмірі 5,00% статутного капіталу вчинено за суму 700,05грн., які покупець гр. ОСОБА_1 повністю сплатив продавцю до укладання та підписання цього договору у порядку передбаченому діючим законодавством.

Сторони своїми підписами на договорі підтвердили факт повного розрахунку за цим договором (п.2.2).

Право власності на придбану частку у статутному капіталі переходить до покупця з моменту укладання цього договору. Покупець вважається повноправним учасником товариства, у відповідній частині з моменту державної реєстрації відповідних змін до відомостей про юридичну особу (п.3.2).

Таким чином, як зазначає позивач - ОСОБА_1 , на теперішній час останній є єдиним одноосібним учасником товариства із розміром частки в статутному капіталі - 100%.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою від 26.08.2020р., підписаною директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс», ОСОБА_1 , статутний капітал в розмірі 14001грн., що складає 100% статутного капіталу сформований повністю.

Натомість, за змістом позовної заяви, ОСОБА_1 стверджує про те, що до теперішнього часу відповідач 1, ОСОБА_2 на зв`язок із Товариством (відповідач 2) так і не вийшла, про спосіб, яким можливо було б повідомити її про проведення загальних зборів не повідомила. Оскільки ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на території, яка не контролюються українською владою, надсилання будь яких повідомлень останній унеможливлюється.

У зв`язку з цим, позивач посилається на ті обставини, що позбавлений можливості провести державну реєстрацію змін до установчих документів, затверджених вищезазначеним рішенням загальними зборами учасників товариства від 31.01.2018р., зокрема щодо виключення відповідача 1 з корпоративних учасників підприємства - відповідача 2, про визнання позивача - ОСОБА_1 єдиним повноправним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс», якому належить частка в статутному капіталі товариства -100 % та призначення його керівником даної юридичної особи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником, який вибув, пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Зокрема, товариством з обмеженою відповідальністю згідно зі ст.50 Закону України "Про господарські товариства", визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Як визначено статтею 144 Цивільного Кодексу України, частиною першої статті 87 Господарського Кодексу України статутний (складений) капітал є однією з юридичних ознак господарського товариства, що складається з вкладів учасників, а його розмір становить сума вартості таких вкладів (частина перша). Передбачений в установчому документі розмір статутного капіталу розподіляється на частки кожного учасника пропорційно вартості його вкладу, тобто частка учасника в статутному капіталі Товариства має відповідати вартості його майнової участі в такому капіталі.

Відтак особливістю статутного капіталу Товариства є його поділ на частки кожного з учасників, які у відповідності з цими частками управляють Товариством. Отже, розмір часток учасників Товариства встановлюється статутом (частина перша статті 140, абзац другий частини першої статті 143 ЦК України, частина четверта статті 82 ГК України, частина перша статті 50, частина перша статті 51 Закону). Участь у Товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин.

Поняття корпоративних прав визначено у ст.167 Господарського кодексу України, за змістом положень якої, це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, скільки, позивач, посилається на порушення його права управління господарського товариства, зокрема, в частині позбавлення його можливості набути права власності на частку у статутному капіталі цього товариства згідно та на підставі вставленого законом порядку, а також обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то цей спір відноситься до юрисдикції господарських судів. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.10.2019р. по справі № 923/876/16.

Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ч.1 ст.89 ГК України).

Відповідно до ст.58 Закону України "Про господарські товариства", що кореспондується ч.ч.1, 4 ст.145 Цивільного Кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Частиною 3 ст.100 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства у випадках, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

За змістом ст.59 Закону України "Про господарські товариства", що кореспондується із ст.145 Цивільного Кодексу України виключення учасника із товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

При цьому, з питань, зазначених у пунктах а, б статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Відтак, положеннями Статуту ТОВ «Алекс», затвердженого протоколом зборів Учасників Товариства №3 від 14.03.2006р. закріплено, що вищим органом Товариства є збори учасників, до виключної компетенції належить прийняття та виключення учасника товариства.

Згідно із п.11.3 порядок скликання загальних зборів, включення питань в порядок денний, порядок голосування визначається Законом України «Про господарські товариства».

Положеннями ч.5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом порядку є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Разом з тим, під час розгляду відповідних справ необхідно враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення та встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Аналогічні висновки викладені в постанові від 19.12.2018р. по справі 922/3946/16.

Як було встановлено вище, 28.10.2013р. скликано та проведено загальні збори учасників ТОВ «Алекс» - відповідача 2 , на яких були присутні учасники позивач - ОСОБА_1 (голова зборів), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за наслідками чого було прийнято рішення, зокрема, щодо прийняття відповідача 2 ОСОБА_2 до Товариства, виключення зі складу учасників TOB «АЛЕКС» ОСОБА_3 згідно його заяви. За наслідками розподілення його частки в статутному капіталі між учасниками, позивач ОСОБА_1 став власником 15,0 % статутного капіталу (2100,15грн); відповідач 1 - ОСОБА_2 - 65,0 % статутного капіталу - (9100,65 грн.).

При цьому, учаснику Товариства ОСОБА_2 визначено строки для внесення свого вкладу до статутного капіталу Товариства грошима у сумі 9100,65 грн. до закінчення першого року з дня державної реєстрації змін до статуту Товариства.

Натомість, на загальних зборах, оформлених протоколом від 31.01.2018р. (присутні: голова зборів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) позивач ОСОБА_1 констатував, що відповідач 1 ОСОБА_2 свій корпоративний обов`язок щодо внесення частки до статутного капіталу не виконала, будь-якої участі у діяльності товариства не приймала, на зв`язок із товариством жодного разу за чотири роки після її прийняття товариства не виходила, про спосіб, яким можливо було б повідомити її про проведення загальних зборів не повідомила, у зв`язку з чим голова зборів поставив питання про її виключення. Оскільки за місцем реєстрації ОСОБА_2 органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, повідомити її про такі обставини не вбачається за можливе.

За наслідками одноголосно прийнятого рішення на загальних зборах від 31.01.2018р. про виключення відповідача 1 ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс» (відповідача 2), її частку перерозподілено між іншими учасниками. Зокрема, відчужена позивачу частка у статутному капіталі склала - 80%.

Відтак, щодо неповідомлення про прийняте рішення учасника ОСОБА_2 , суд приймає до уваги посилання позивача на об`єктивну неможливість надіслання на її адресу поштової кореспонденції, оскільки остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Указу Президента від 14.11.2014 року № 875/2014 та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, з 27 листопада 2014 року державним підприємством «Укрпошта» зупинено приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до міста Макіївка. Відомостей щодо її фактичного місцезнаходження матеріали справи не містять.

Наведене виключає відмову в задоволенні позову лише з цієї підстави або не прийняття до уваги доводів позивача про те, що на дату проведення загальних зборів, учасник, щодо якого було прийнято рішення не повідомив товариство про зміну місця свого проживання. Аналогічні висновки містяться в Постанові Верховного Суду по справі 922/3946/16.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо повноважності проведених загальні зборах, та як наслідок щодо правомірності прийнятого рішення про виключення відповідача 1 ОСОБА_2 з Товариства з одночасним перерозподілом його частки, суд погоджується з правовою позицією позивача, виходячи з того, що законодавець імперативно врегулював питання щодо строку сплати статутного капіталу (внесення вкладів до статутного капіталу) учасниками Товариства - до закінчення першого року з дня державної реєстрації Товариства (абзац перший частини третьої статті 144 ЦК України, частина перша статті 52 Закону). Цей строк надається для поступового виконання кожним учасником свого корпоративного обов`язку перед Товариством щодо формування статутного капіталу (вносити свої вклади у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами) (пункти 1, 2 частини першої статті 117 ЦК України, абзац третій частини третьої статті 88 ГК України, пункт „б" статті 11 Закону). Формування учасниками статутного капіталу є їх юридичним обов`язком перед Товариством.

Отже, до закінчення першого року з дня державної реєстрації Товариства розмір часток кожного з учасників встановлюється виключно статутом. Протягом першого року з дня державної реєстрації Товариства його учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі, незалежно від факту повного чи часткового внесення (сплати) вкладів.

Як зазначив Конституцій Суд України в рішенні по справі №1-3/2013, питання щодо визначення кількості голосів для повноважності загальних зборів учасників Товариства та результатів голосування за прийняття їх рішень у разі, якщо протягом першого року з дня державної реєстрації Товариства учасник не виконав свого обов`язку стосовно формування статутного капіталу, а загальні збори учасників Товариства не прийняли передбачених частиною третьою статті 144 ЦК України і частиною другою статті 52 Закону України "Про господарські товариства" рішень, відповідно до пунктів 7, 8 частини першої статті 92 Конституції України - станом на момент існування відносин було не вирішеним та підлягало законодавчому врегулюванню.

Таким чином, КСУ вказав, що положення частини четвертої статті 58 Закону України "Про господарські товариства" слід розуміти так, що при визначенні повноважності загальних зборів учасників Товариства та результатів голосування за прийняття їх рішень враховується кількість голосів учасників, визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом Товариства, незалежно від вартості реально внесених (сплачених) ними вкладів тільки протягом першого року з дня державної реєстрації Товариства.

Згідно з частиною третьою статті 144 ЦК України, частиною другою статті 52 Закону щодо учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників Товариства можуть прийняти рішення про виключення їх зі складу та та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі.

Крім того, за змістом статті 64 Закону України "Про господарські товариства" підставою для виключення учасника товариства з обмеженою відповідальністю є його систематичне не виконання або неналежне виконання обов`язків, або перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства, Таке рішення може бути учасниками товариства, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону. Так, згідно зі статтею 54 Закону України «Про господарські товариства».

В статті 6 Статуту ТОВ «Алекс» викладені аналогічні положення.

Таким чином, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що виключення учасника з товариства є формою відповідальності такого учасника за невиконання обов`язків, покладених законом та установчими документами. На відміну від виходу з товариства, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання учасника та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами. Про виключення з товариства з обмеженою відповідальністю будь-кого з його учасників має бути прийнято відповідне рішення на загальних зборах учасників товариства в порядку, передбаченому вказаним законом та установчими документами. Про виключення з товариства з обмеженою відповідальністю будь-кого з його учасників має бути прийнято відповідне рішення на загальних зборах учасників товариства в порядку, передбаченому законом та установчими документами. В рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Аналогічні правові висновки викладені щодо подібних правовідносин в постанові Вищого господарського суду від 16.03.2016 року по справі № 922/3429/15.

При цьому, оскільки вирішення питання про виключення учасника з товариства з обмеженою відповідальністю в такому примусовому порядку належить до виключної компетенції вищого органу управління товариством - загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю (товариства з додатковою відповідальністю), здійснення відповідним дій судом не передбачено законом і є втручанням у корпоративні відносини господарського товариства з боку судової влади, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством; суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду України від 23.07.2019 року по справі № 922/139/18 та постанові від 18.04.2018 по справі № 922/1590/17.

Отже, викладене дає підстави суду дійти висновку, що систематичне не з`явлення учасника - відповідача 1 ОСОБА_2 , що володіє 65,0 % % голосів, на чергові/позачергові загальні збори учасників відповідача 2 - ТОВ «Алекс» спричинило відсутність необхідного кворуму й правомочності зборів учасників, позбавило ТОВ «Алекс» можливості проводити позачергові загальні збори учасників товариства протягом тривалого часу, що призвело до фактичної неможливості вищому органу управління товариства - загальним зборам учасників розглядати та приймати рішення з питань, потребуючих негайного розгляду, неможливість залучення товариством додаткових інвестицій (в тому числі шляхом включення інших учасників), вносити відповідні зміні до установчих документів згідно з порядку, передбаченим законом.

Відповідне рішення загальних зборів учасників відповідача 2 про виключення відповідача 1 з товариства у встановленому законом порядку не оскаржене, не скасоване та є дійсним.

В силу приписів статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відчуження власником свого майна визначено частиною першою статті 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.

Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.334 цього ж кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 цього Кодексу).

Згідно з положеннями статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, у тому числі і частка у статутному капіталі господарського товариства.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи врегульований статтею 147 Цивільного кодексу України (яка була чинною на день виникнення спірних відносин), положення якої кореспондуються зі статтею 53 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно з положеннями зазначених норм учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Згідно з вищевстановленими обставинами, на підставі договорів купівлі-продажу корпоративних прав, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , останній набув права власності 100% частки статутного капіталу. Тобто позивач став єдиним одноосібним учасником ТОВ «Алекс» (відповідача 2), про що були внесені зміни до Статуту.

За вимогами положень ст.7 Закону України "Про господарські товариства" зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов`язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю) проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, відразу після вчинення посвідчувального напису на документі або підписання документа, що ним видається, крім випадків нотаріального посвідчення правочину, правовий наслідок якого пов`язується з настанням певної обставини, та інших випадків, передбачених цією статтею (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців").

Згідно з частиною 14 статті 17 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 25 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" у разі проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру щодо виключення або виходу учасника (спадкоємця або правонаступника) товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, а також пов`язаних з переданням (набуттям) частки (частини частки) у статутному капіталі самому товариству з обмеженою або додатковою відповідальністю, державний реєстратор одночасно вносить запис про зменшення розміру статутного капіталу на розмір відповідної частки (частини частки) у статутному капіталі. Ця частина не застосовується, якщо товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, яке набуває частку (частину частки) у своєму статутному капіталі, разом із заявою про державну реєстрацію надасть довідку про формування резервного капіталу у розмірі, який відповідно до закону допускає володіння часткою (частиною частки) у своєму статутному капіталі.

Крім того, суд зазначає, що 17.06.2018 набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

Відповідно до п. 3 Глави VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вищезазначеного закону протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" внесені зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а саме, доповнено ст.17 частиною 5 наступного змісту: "Для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі у цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Таким чином, для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу ТОВ "Алекс", зокрема щодо набуття позивачем ОСОБА_1 100% частки статутного капіталу, окрім іншого, до державного реєстратора має бути подане рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; рішення загальних зборів учасників товариства про виключення ОСОБА_2 з товариства, акти приймання передачі корпоративних прав від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі №48/340 (провадження №12-14звг19).

Водночас, аналіз вищезгаданої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», дає підстави дійти висновку про те, що остання містить в собі додатковий перелік способів захисту, зокрема саме учасників товариств з обмеженою відповідальністю, тобто норми якого є спеціальними для зазначених суб`єктів. За змістом даної статті захист права власності на частку в статутному капіталі має здійснюватись через визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства в судовому порядку (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом, є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі. Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін. Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №923/876/16.

Європейський суд з прав людини, у справі "Delcourt v. Веlgіum", зазначив, що "...стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права...".

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 392 цього ж кодексу передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, виходячи з того, що матеріалами справи доведено набуття позивачем права власності на частку в статутному капіталу відповідача 2 в розмірі 100%, враховуючи, що станом на час розгляду справи відповідач 1 своє місцезнаходження позивачу не повідомила, процесуальних дій щодо відчуження своїх частки статутному капіталі відповідача 2 ТОВ «Алекс» у встановленому законом порядку не вчинила, позивачем не вжито дій щодо внесення змін до статуту у зв`язку зі зміною складу учасників та не зареєстровано зазначені вище зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є беззаперечним порушенням права позивача на набуття правосуб`єктності єдиного одноосібного корпоративного учасника, яке підлягає захистові в суді в силу ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України та на підставі ч.5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, господарський суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позивачем вимог та достатності підстав для їх задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача 1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , м.Авдіївка до ОСОБА_2 , м.Макіївка та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс", м.Авдіївка про визнання права власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс" задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс" (, 86060, Донецька обл., м.Авдіївка, вул.Менделеєва, б.1, кв.107) у розмірі 100% (сто відсотків).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 19.11.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 24.11.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина