ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" листопада 2020 р. Справа № 911/3326/20

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська , будинок 23, код 33745659)

до Фізичної особи-підприємця Недєленко Ігора Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 22 411,74 грн заборгованості за договором № Вп-16525-Гс про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.11.2018

встановив:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі - Заявник) звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Недєленко Ігора Олександровича (далі - Боржник) заборгованості у розмірі 22 411,74 грн за договором № Вп-16525-Гс про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.11.2018

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань щодо здійснення оплати за надані позивачем послуги.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частин першої - третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Положеннями статей 147-148 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статті 148 Господарського процесуального кодексу України. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою - другою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами першою та другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Із поданої заявником до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" ґрунтуються на укладеному між ним та ФОП Недєленко Ігорем Олександровичем договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-16525-Гс від 01.11.2018. Оскільки боржник неналежним чином виконав умови вищевказаного договору, заявник скористався правом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

В підтвердження обов`язку боржника по сплаті коштів за отримані послуги, останній подав до суду в якості доказів копію договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-16525-Гс від 01.11.2018 та акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 28.08.2020 підписаний зі сторони заявника.

Суд зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Крім того долучений заявником акт звірки взаєморозрахунків підписаний лише зі сторони Заявника.

З умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів вбачається, що Виконавець (Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс") зобов`язується надавати Замовнику (ФОП Недєленко І. О.) послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), що утворюються на об`єкті Замовника, з Замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги (пункт 1.1 Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору тариф на послуги, які передбачені в пункті 1.1 Договору становить 156,13 грн з ПДВ за 1 кв. м.; місяць - 686,98 грн (з ПДВ).

Оплата за послуги за цим Договором, у розмірі, що вказаний в пункті 2.1 даного Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється Заявником протягом 5 (п`яти) банківських днів, на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виписаного Виконавцем рахунку з моменту отримання направленого Виконавцем Замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу) (пункт 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 2.5 Договору за результатами наданих послуг Виконавець направляє Замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів, з дати підписання, вищезазначений повернути акт надання послуг Виконавцю. Якщо Замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що Замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

Таким чином, відповідно до положень умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів та поданих в обґрунтування заявлених вимог документів вбачається, що заявником не надано до суду належних документів, які б підтверджували факт існування заборгованості боржника перед ним у вказаній у заяві про видачу судового наказу до стягнення сумі та на підставі укладеного з боржником письмового договору.

Отже, за висновками суду заявлена до стягнення сума боргу не є безспірною.

Згідно з частини другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що заявником порушено статті 150 Господарського процесуального кодексу України, зокрема не подано до суду документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (рахунок-фактуру, акт наданих послуг), а також вимоги за заявою про видачу наказу саме за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-16525-Гс від 01.11.2018 не мають ознак безспірності.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи-підприємця Недєленко Ігора Олександровича 22 411,74 грн заборгованості за договором № Вп-16525-Гс про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.11.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 19.11.2020