ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3304/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» (68331, Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вулю Мира, буд. 21А, ) про забезпечення позову за вх. № 2-4080/20 від 18.11.2020р. у справі № 916/3304/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» (68331, Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вулю Мира, буд. 21А, )

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (04053, м. Київ, вул. Січових Стерльців, буд. 77, офіс 610Г, ); 2. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 34, )

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» та до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» () від 15.10.2019р. № 49165398 на земельну ділянку № 430 кадастровий номер :01:002:0272, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Холоднобалківська.

Крім того, разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою від 18.11.2020р. за вх.№2-4080/20 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою накласти на арешт на земельну ділянку № 430 площею 1,3044 та, кадастровий номер :01:002:0272, що розташована за межами населеного пункту на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) та заборонити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 77, офіс 610Г; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39306471) і будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, суборенду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірну земельну ділянку № 430 площею 1,3044 га. кадастровий номер :01:002:0272, що розташована за межами населеного пункту на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

При цьому в обґрунтування відповідної заяви, заявник вказує, що існує наявність ризику відчуження спірного нерухомого майна, який може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, оскільки не зважаючи на наявність в провадженні Біляївського районного суду Одеської області цивільної справи № 500/4748/14-ц за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до ОСОБА_1 , ТОВ «ДУНАФФ», Служби автомобільних доріг в Одеській області про звернення стягнення № 430 площею 1,3044 га з кадастровим номером :01:002:0272, ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» на підставі іпотечного договору № 4595 від 24.09.2007р. (відповідно до якого передається земельна ділянка із іншою площею та іншим кадастровим номером) в позасудовому порядку зареєструвало за собою право власності дану земельну ділянку, що свідчить про існування ризику подальшого відчуження спірного нерухомого майна, є всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» вбачається, що існує імовірність здійснення відповідачем-1 дій щодо відчуження спірного майна, під час розгляду справи на користь третіх осіб, що унеможливіть виконання рішення суду по дійсні справі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову не надано жодного належного та допустимого доказу, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна та уникнення виконання рішення у даній справі.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» про забезпечення позову, оскільки останньою не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем-1 будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

При цьому, суд зазначає, що заявник не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідною заявою, з доданням відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДУНАФФ» в задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-4080/20 від 18.11.2020р. у справі № 916/3304/20.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна