УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

01.10.2020Справа № 910/13848/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

за заявою заінтересованої сторони Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, )

про заміну сторони (стягувача) правонаступником

у справі № 910/13848/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Київ

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.04.2016 року у третейській справі № 29/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Реставрація" м. Миколаїв

про стягнення заборгованості,

заінтересована особа Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, )

Представники сторін:

Від стягувача не з`явилися;

Від боржника не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків 26.04.2016 року прийнято рішення у справі № 29/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ""Миколаїв-Реставрація" про стягнення 3 739 977,96 грн. заборгованості та 25 500,00 грн. третейського збору.

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" 28.07.2016 року звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.04.2016 року у справі № 29/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 року у справі № 910/13848/16 (суддя Комарова О.С.) заяву про видачу виконавчого документа задоволено, 09.08.2016 року видано наказ на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.04.2016 року у справі № 29/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Реставрація" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 640/3-31 від 28.03.2007 року в сумі 3 739 977,96 грн.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва 18.08.2020 року надійшла заява б/н від 14.08.2020 року Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони (стягувача) у справі №910/13848/16, в якій заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" у наказі Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 року у справі № 910/13848/16, оскільки заявник є правонаступником ПАТ "Укрсоцбанк" внаслідок приєднання останнього до АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Комарової О.С. вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 року заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони (стягувача) залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 року за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про усунення недоліків розгляд заяви призначено на 01.10.2020 року.

У судове засідання 01.10.2020 року уповноважені представники стягувача та боржника в судове засідання не з`явилися.

Про дату, час і місце розгляду даної справи позивач та заявник заяви повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№: 703 та № 720.

Доказів отримання боржником ухвали суду від 10.09.2020 року поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи до суду не повернуто.

Судом здійснено запит з офіційного сайту «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 738, в якому зазначено, що станом на 14.09.2020 поштове відправлення не вручено під час доставки: інші причини.

Так, 29.09.2020 та 01.10.2020 року від стягувача надійшла заява № 654/2020 від 28.09.2020 року про розгляд справи без участі представника позивача.

Заяв та клопотань процесуального характеру від сторін та заявника, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 01.10.2020 року не надходило.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 01.10.2020 року за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 року у справі № 910/13848/16 (суддя Комарова О.С.) заяву про видачу виконавчого документа задоволено, 09.08.2016 року видано наказ на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.04.2016 року у справі № 29/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Реставрація" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 640/3-31 від 28.03.2007 року в сумі 3 739 977,96 грн.

Так, відповідно до підпункту 2) пункту 1.2 Статуту АТ "АЛЬФА-БАНК" (нова редакція від 21.11.2019 року) АТ "Альфа-Банк" є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ "Укрсоцбанк" на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" (рішення №5/2019 від 15.10.2019 року) та рішенням Загальних зборів акціонерів АТ "АЛЬФА-БАНК" (протокол № 4/2019 від 15.10.2019 року), відповідно до якого до АТ "АЛЬФА-БАНК" були передані все майно, права і зобов`язання АТ "Укрсоцбанк".

Копії зазначених документів наявні в матеріалах справи.

В подальшому 28.11.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсуха С.С. здійснив реєстраційну дію № 6055612 - державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, змін статутного або ускладненого капіталу та змін складу або інформації про засновників, якою зокрема провів державну реєстрацію Статуту АТ «Альфа Банк».

Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань функціонування Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" припинено згідно запису від 03.12.2019 року № 40002827; підстава: рішення щодо реорганізації; дані про юридичних осіб - правонаступників: Акціорнерне товариство "Альфа-Банк", .

Враховуючи зазначене, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», в тому числі щодо вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Реставрація" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості за договором кредиту № 640/3-31 від 28.03.2007 року в сумі 3 739 977,96 грн.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Так, наказами Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі № 910/13848/16 визначено строк для пред`явлення до виконання протягом одного року до 09.08.2017 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

При цьому судом враховано, що матеріали справи № 910/13848/16 містять докази переривання строку пред`явлення наказу до виконання, що підтверджується Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу № ВП 53633816 від 18.12.2017 року, яким постановлено строк для повторного пред`явлення виконавчого документу в строк до 18.12.2020 року.

Згідно ч.5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, згідно з вимогами статті 23 Закону № 606-ХIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього гак само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 по справі № 910/1972/17, за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Тобто, у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, в тому числі, поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин щодо реорганізації АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк", суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Банк" та здійснення заміни стягувача у справі № 910/13848/16 з Акціонерного товариства АТ «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Керуючись ст.ст. 233-235, 334, 357, 358 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/13848/16 задовольнити.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) на його процесуального правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (03150, М. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) у наказі Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 року у справі № 910/13848/16.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя А.М.Селівон