УХВАЛА

м. Київ

12.11.2020Справа № 910/17451/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Київ

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс», м. Київ

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни, м. Київ

3. Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, м. Київ

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційної дії, зобов`язання внести зміни до реєстру, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді директора, виплату заробітної плати, виплату вихідної допомоги в розмірі 2 187 196,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс», оформлених протоколом №1/5/10/20 від 05.10.2020, про звільнення з посади директора ОСОБА_1 та призначення директором ОСОБА_2 ;

- скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс» №010015246 від 07.10.2020 щодо зміни директора;

- зобов`язання Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо призначення ОСОБА_1 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс»;

- визнання незаконним та скасування наказу №1/05/10/20-К від 05.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс»;

- виплату ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 05.10.2020 по час прийняття рішення;

- виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 2 187 196,20 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведеними положеннями визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Тобто, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Таким чином, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є:

- господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

- громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем об`єднано кілька вимог, а саме: визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційної дії, зобов`язання внести зміни до реєстру, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді директора, виплату заробітної плати, виплату вихідної допомоги в розмірі 2 187 196,20 грн.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський процесуальний кодекс України також встановлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ГПК України).

Так, в обґрунтування позовних вимог доводи ОСОБА_1 зводяться до того, що оспорюваним рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Тонар Системс» позивача звільнено з посади директора з порушенням трудового законодавства, зокрема, положень Кодексу законів про працю України, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При цьому, як встановлено судом, рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Тонар Системс», оформлених протоколом №1/5/10/20 від 05.10.2020 стосувались лише питань звільнення ОСОБА_1 з посад директора та виконуючого обов`язки головного бухгалтера на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 та п. 2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Будь-яких інших обґрунтувань щодо наділення, обмеження чи позбавлення позивача корпоративних прав у ТзОВ «Тонар Системс» внаслідок прийняття оспорюваного рішення, позовна заява не містить, ураховуючи при цьому, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був або є учасником ТзОВ «Тонар Системс».

З огляду на встановлене, приймаючи до уваги підстави, якими позивач обґрунтовує звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що даний спір про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді директора, виплати заробітної плати та виплати вихідної допомоги в розмірі 2 187 196,20 грн є трудовим та не підлягає розгляду в господарському суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, враховуючи, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонар Системс», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційної дії, зобов`язання внести зміни до реєстру, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді директора, виплату заробітної плати, виплату вихідної допомоги в розмірі 2 187 196,20 грн на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Водночас, суд додатково роз`яснює позивачу, що даний спір підвідомчий місцевому загальному суду за правилами цивільного судочинства, зокрема, згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Керуючись ст. 175, ст. 232, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 разом із доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи підвідомчий місцевому загальному суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення».

Суддя В.В. Бондарчук