ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. Справа №909/995/19

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді (доповідача) Матущака О.І.

суддів Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

за участю представників сторін від:

кредиторів: ТОВ «Л.В.М.» та ТОВ «Західдорсервіс» - Галайський О.В. адвокат;

боржника: Шахов М.В. керуючий санацією; Савчук В.Р. адвокат згідно ордера і договору про правничу допомогу;

інших осіб: Державного агентства автомобільних доріг

України Корнієнко О.В. адвокат згідно ордера і договору про правничу допомогу,

розглянувши апеляційні скарги

1) Приватного підприємства «Л.В.М.», м. Тячів Закарпатської області б/н від 19.06.2020 від 30.06.2020

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Західдорсервіс»,

м. Івано-Франківськ б/н від 19.06.2020

3) Державного агентства автомобільних доріг України м. Київ б/н від 17.07.2020

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.2020 про затвердження реєстру вимог кредиторів і відмову у клопотанні про провадження у справі за правилами ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (суддя П.А. Шкіндер)

у справі №909/995/19

за заявою керівника боржника Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м.Івано-Франківськ

про санацію боржника його керівником

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.2019 відкрито провадження у даній справі про санацію боржника його керівником з урахуванням особливостей ст. 94 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією керівника боржника Шахова М.В., а розпорядником майна - арбітражного керуючого Лотоцького С.В.

18.10.2019 Господарським судом Івано-Франківської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення № 63709 про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 визнано грошові вимоги конкурсного кредитора ПП «Л.В.М.», який звернувся у місячний строк з грошовими вимогами до боржника після публікації оголошення, у сумі 1 137 846,48 грн до 4-ї черги та 3 842,00 грн судового збору до 1-ї черги. У решта сумі грошових вимог у розмірі 1 551 728,45 грн у задоволенні і визнанні шляхом внесення до реєстру вимог кредиторів відмовлено.

Іншою ухвалою від 05.05.2020 визнано грошові вимоги ТОВ «Західдорсервіс» та внесено до першої черги суму 4 204 грн. витрат по оплаті судового збору та суму 1 698 551,15 грн в шосту чергу.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 02.06.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого внесено окрім інших кредиторів, вимоги апелянтів ПП «Л.В.М.» та ТОВ «Західдорсервіс» у вказаних вище розмірі і чергах задоволення згідно ухвал від 10.03.2020 та 05.05.2020, а також відмовлено у задоволенні клопотання Державного агентства автомобільних доріг України, як органу уповноваженому управляти державним майном про здійснення провадження у цій справі з дотриманням вимог ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», при цьому, визнано учасником провадження у справі як органу уповноваженому управляти державним майном .

Оспорювана ухвалу суду першої інстанції від 02.06.2020 обгрунтована в частині затвердження вимог кредиторів щодо вимог ПП «Л.В.М.» та ТОВ «Західдорсервіс» тим, що ухвала про затвердження вимог кредиторів є підсумковою (наслідковою) за ухвалами про визнання таких вимог відповідно від 10.03.2020 та 05.06.2020.

В частині відхилення клопотання Державного агентства автомобільних доріг України (надалі Укравтодору) ухвала обґрунтована тим, що згідно п.п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Враховуючи що ст.96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратила свою чинність, суд відхилив таке клопотання, оскільки обгрунтоване нормою Закону, яка втратила чинність.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апелянтами подано апеляційні скарги (кожен окремо щодо своїх вимог) де: ТОВ «Західдорсервіс» просило суд апеляційної інстанції визнані вимоги у сумі 1 698 551,15 грн внести до 4-ї черги задоволення, а не як суд першої інстанції до 6-ї черги; ПП «Л.В.М.» просило визнати і внести до 4-ї черги реєстру вимог кредиторів відхилену судом першої інстанції вимогу у сумі 1 551 728,45 грн; Державне агентство автомобільних доріг України просило суду апеляційної інстанції задовольнити заяву про здійснення провадження у цій справі з дотриманням вимог ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга Укравтодору обґрунтована тим, що суд не правильно застосував норму Закону, зокрема п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, яким встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

У типових відзивах керівника боржника та розпорядника майна на апеляційну скаргу Державного агентства автомобільних доріг України, зазначені заперечення щодо задоволення апеляційної скарги в частині задоволення клопотання Укравтодору про здійснення провадження у цій справі з дотриманням вимог ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та визнання його учасником провадження у справі як органу уповноваженому управляти державним майном.

Разом з тим, суду апеляційної інстанції така позиція розпорядника майна та керівника боржника в частині заперечення апеляційної скарги щодо визнання Укравтодору учасником провадження у справі як органу уповноваженому управляти державним майном є незрозумілою з огляду на те, що оскаржуваною ухвалою від 02.08.2020 у такому задоволенні Укравтодору не відмовлено, а задоволено, і апеляційна скарга в цій частині до суду апеляційної інстанції не подавалася. Відповідно Укравтодор є учасником провадження у справі і його апеляційна скарга стосується виключно відмови судом у постановленні ухвали про подальше здійснення провадження у справі на підставі ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Присутні у судовому засіданні представники апелянтів підтримав доводи, вимоги і заперечення, викладені у апеляційній скарзі, натомість представник боржника заперечував щодо їх задоволення та просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог апеляційної скарги в сукупності з доводами присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія апеляційного суду прийшла до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ПП «Л.В.М.», часткову обгрунтованність такої скарги Укравтодору та необгрунтованність апеляційної скарги ТОВ «Західдорсервіс».

Враховуючи зазначене вище та вказані вище процесуальні документи суду, прийняті в межах провадження у цій справі щодо визнання окремими ухвалами суду грошових вимог окремих кредиторів щодо вимог яких подана апеляційна скарга та які передували і стали основою постановлення оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції береться до уваги наступне.

Постановою апеляційного господарського суду в межах апеляційного провадження у цій справі від 10.09.2020, апеляційну скаргу конкурсного кредитора ПП «Л.В.М.» задоволено. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 у справі №909/995/19 в частині відмови у визнанні грошових вимог у сумі 1 551 728,45 грн скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано такі вимоги та зобов`язано розпорядника майна внести їх до реєстру вимог кредиторів 4-ї черги.

Іншою постановою у цій же справі від 10.09.2020, зазначену вище ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.05.2020 у цій справі залишено без змін, а апеляційну скаргу «Західдорсервіс» без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч.2 ст. 47 Кодексу, за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені ч.2 ст. 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

З огляду на зазначене вище нормативне обґрунтування спірних правовідносин, суд апеляційної приходить до висновку, що визначальними судовими рішеннями є ухвали суду у цій справі від 10.03.2020 та 05.05.2020 якими визнано (частково визнано) вимоги конкурсних кредиторів, які подали апеляційні скарги на оскаржувану ухвала суду від 02.06.2020 про затвердження реєстру вимог кредиторів, яка є похідною (підсумковою, узагальнюючою) і повинна у повній мірі відповідати таким попереднім ухвалам. При цьому, судом апеляційної інстанції також враховується, що спірна ухвала від 02.06.2020 у мотивувальній частині обґрунтована лише посиланням на попередні ухвали суду і не містить будь-яких інших мотивів щодо її прийняття.

Таким чином, зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції від 10.03.2020 щодо часткового визнання вимог конкурсного кредитора ПП «Л.В.М.» постановою суду апеляційної інстанції від 10.09.2020 скасована в частині відхилення вимог у розмірі 1 551 728,45 грн, тому відповідно оскаржувана (підсумкова) ухвала суду від 02.06.2020 якою затверджено реєстр вимог кредиторів в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про внесення до такого реєстру загалом суми у сумі 2 689 574,93 грн 4-ї черги та 3 842,00 грн судового збору до 1-ї черги.

Також, оскільки ухвала суду першої інстанції від 05.05.2020 щодо визнання вимог ТОВ «Західдорсервіс» постановою апеляційної інстанції від 10.09.2020 залишена без змін, відповідно апеляційна скарга такого кредитора не підлягає задоволенню.

Що ж стосується апеляційної скарги Укравтодору, то судом апеляційної інстанції з урахуванням меж апеляційного перегляду, встановлених ст. 269 ГПК України, враховується наступне.

Предметом апеляційного перегляду щодо вимог такої апеляційної скарги є відхилення судом клопотання Укравтодору про подальше здійснення провадження у цій справі з дотриманням вимог

вимог ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як зазначалося вище, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об`єктів.

Зважаючи на те, що у цій справі триває процедура санації з дати постановлення ухвали у цій справі від 15.10.2019 якою відкрито провадження про санацію боржника його керівником, тому в силу зазначеного вище п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, подальше провадження повинно тривати з урахуванням, в тому числі і ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що також і стало підставою постановлення цією ж ухвалою суду першої інстанції у цій справі про визнання Укравтодору учасником провадження у справі як органу, що уповноважений управляти державним майном.

Таким чином, посилання суду першої інстанції у мотивувальній частині оспорюваної ухвали на те, що ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратила свою чинність, є необгрунтованим і помилковим, тому підлягає виключенню і такої мотивувальної частини, а оспорювана ухвала відповідно зміні у цій частині.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги Укравтодору про фактичне надання вказівки на майбутнє суду першої інстанції дотримуватися тих чи інших вказівок Закону, оскільки такий обов`язок суду випливає не з вказівок судів вищих інстанцій, а в силу прямої імперативної норми, що передбачена у ст. 3 ГПК України.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга ПП «Л.В.М.» є обгрунтованою, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду в цій частині скасуванню. Також, апеляційна скарга Укравтодору є частково обгрунтованою, тому підлягає задоволенню лише в частині виключення з мотивувальної частини посилання суду першої інстанції на те, що ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не підлягає застосуванню, а у решті частині вимог, відмові у задоволенні. Апеляційна скарга ТОВ «Західдорсервіс» є необгрунтованою, тому підлягає відмові у задоволенні, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції щодо таких вимог, залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність покладення обов`язку на боржника по поверненні ПП «Л.В.М.» судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції та залишенні за апелянтами ТОВ «Західдорсервіс» та Державного агентства автомобільних доріг України судового збору, сплаченого за розгляд їх апеляційних скарг у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства Л.В.М. задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.2020 у справі №909/995/19 в частині включених до реєстру грошових вимог конкурсного кредитора Приватного підприємства «Л.В.М.» - скасувати. В цій частині прийняти нове рішення, яким включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ПП «Л.В.М.» у сумі 2 689 574,93грн основного боргу як вимоги 4-ї черги та 3 842 грн судових витрат вимоги 1-ї черги.

В іншій частині резолютивну частину ухвали залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західдорсервіс» залишити без задоволення, а ухвалу в частині включених до реєстру грошових вимог конкурсного кредитора ТОВ «Західдорсервіс» у сумі 1 698 551,15 грн вимоги 6-ї черги та 3 842,00 грн вимоги 1-ї черги - залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Державного агентства автомобільних доріг України, м. Київ задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.2020 у справі №909/995/19 змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

4. Судовий збір за розгляд апеляційних скарг «Західдорсервіс» та Державного агентства автомобільних доріг України, м. Київ - залишити за апелянтами.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства Л.В.М. у розмірі 2 102 грн підлягає відшкодуванню за рахунок боржника з включенням його до реєстру вимог кредиторів 1-ї черги Дочірнього підприємства Івано-Франківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови у справах про банкрутство передбачено ГПК України з урахуванням особливостей Кодексу України з процедур банкрутства.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.11.2020.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Т.Б. Бонк