СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Справа №917/434/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді суддів: за участю секретаря судового засідання: За участю представників учасників справи: від позивача: від відповідача:Чернота Л. Ф. Гребенюк Н.В., Радіонова О.О. Телеснюк І.В. не з`явились Сидоренко С. І. (адвокат), ордер серії АІ №1067506 від 10.11.2020 року на надання правничої (правничої) допомоги, свідоцтво №532 від 02.09.2010 року про право на заняття адвокатською діяльністю, видане на підставі рішення №9 від 02.09.2010 року Житомирської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, посвідчення адвоката №47 від 03.09.2010 року
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№2106П/3) Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область
на рішення Господарського суду Полтавської області
від02.07.2020 року (повний текст рішення складено та підписано 13.07.2020 року)
у справі за позовом до про №917/434/20 (суддя В. В. Паламарчук) Ковалівської сільської ради, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, стягнення 500 000,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

Ковалівська сільська рада, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 10.03.2020 року звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою №232 від 06.03.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, про стягнення 500 000,00 грн. заборгованості за договором б/н від 16.08.2018 року про соціально-економічну співпрацю.

В обґрунтування позовних вимог Ковалівська сільська рада посилається на те, що договір б/н від 16.08.2018 року про соціально-економічну співпрацю, укладений між позивачем та відповідачем не передбачає здійснення останнім благодійної діяльності, не є договором про пожертву та договором дарування. Кожна сторона повинна вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. А також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Ухвалою від 03.04.2020 р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року (повний текст рішення складено та підписано 13.07.2020 року) у справі №917/434/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на користь Ковалівської сільської ради, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 500 000,00 грн. заборгованості за договором б/н від 16.08.2018 року про соціально-економічну співпрацю та 7 500,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення обґрунтоване виконанням умов договору, який не оспорювався та є укладеним. Крім того, зазначення у договорі лише назви рахунку "благодійний" не може свідчити про благодійну діяльність відповідача, в той час як на обидві сторони договору покладені певні обов`язки. Також, в преамбулі договору, де сторони визначили законодавство, яким керуються при укладенні договору, відсутнє посилання на Закон України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

А також, суд взяв до уваги лист відповідача вих. №80 від 28.08.2019 р., де зазначено, що останній не має жодного наміру відмовлятися від взятих на себе зобов`язань по договору про соціально-економічну співпрацю, а лише посилається на скрутну фінансову ситуацію. Тобто, відповідач визнав факт наявності саме зобов`язань, що не підпадає під визначення благодійної діяльності.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, 11.08.2020 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 11.08.2020 року, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20; скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Ковалівської сільської ради; судові витрати покласти на Ковалівську сільську раду.

Апелянт вважає, що господарський суд розглядаючи справу, зобов`язаний був надати правову оцінку правовідносинам сторін, що склались на підставі укладеного сторонами спірного договору, дослідити докази, надані сторонами, що пов`язані із виконанням ними цього договору, а також прийняти до уваги доводи учасників судового процесу, надати їм належну правову оцінку, та обґрунтовано їх відхилити, у випадку, якщо суд не погоджується із ними.

Натомість, на думку, останнього, господарський суд у порушення принципу змагальності, що є однією із засад господарського судочинства, що визначені в частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, не з`ясував повно і всебічно всі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та проігнорував усі доводи відповідача, не надавши їм належної правової оцінки.

Скаржник звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд не надав правової оцінки правовідносинам, що склались між позивачем та відповідачем у зв`язку із укладенням спірного договору, та не визначив правову природу цього договору, тому як від такої оцінки залежить, які зобов`язання у сторін цього договору є дійсними.

На думку апелянта, суд прийшов до хибного висновку, що з укладанням спірного договору між сторонами виникли господарські зобов`язання, а також щодо дійсності таких зобов`язань відповідача, зокрема, в частині здійснення платежів на користь позивача. У зв`язку із цим скаржник вважає такий висновок суду помилковим, тому як судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 629, 631 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання позивачем господарських зобов`язань за спірним договором, на користь відповідача, а саме: товарно-транспортних або видаткових накладних, актів прийняття-передачі послуг тощо. Крім того, позивач як орган місцевого самоврядування, не наділений відповідно до закону господарською компетенцією щодо виконання обов`язків, передбачених спірним договором, зокрема, щодо сприяння реалізації проекту, саме як господарських зобов`язань, позаяк це функції органу місцевого самоврядування, що він зобов`язаний виконувати в силу закону для всіх охочих та безоплатно, та зобов`язання відповідача щодо здійснення платежів на користь позивача з спірним договором також не є господарськими. Натомість, правова природа зобов`язань відповідача щодо сплати грошових коштів на користь позивача, пов`язана із благодійністю фінансовою підтримкою позивача як органу місцевого самоврядування.

Також, апелянт звертає увагу суду, на те, що судом першої інстанції всупереч ч. 3 ст. 86 ГПК України, не була проведена оцінка доказу, а саме претензії №750 від 31.07.2019 року. Таким чином, неповна, необ`єктивна та упереджена оцінка аргументів учасників призвела до того, що обставини, які мають істотне значення для справи, місцевим господарським судом встановлені не були.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Гребенюк Н. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20 залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутності доказів, що підтверджують дату отримання копії такого рішення. Встановлено заявнику 10-тиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення вказаного недоліку.

14.09.2020 року (в межах встановленого процесуального строку) від Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на поштову адресу суду надійшла заява б/н, б/д про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 року, керуючись ст. ст. 119, 234, 235, 256, 262 Господарського процесуального кодексу України, Товариству з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20; встановлено учасникам справи строк до 23.10.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі та зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20.

23.10.2020 року від Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 23.10.2020 року, в якому останній просить в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук» на рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року по справі №917/434/20 відмовити у повному обсязі. Рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2020 року, керуючись ст. ст. 234, 235, 268, 270, 273 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20 призначено на "11" листопада 2020 р. о 14:00 год.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.11.2020 року підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року у справі №917/434/20 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Ковалівської сільської ради; судові витрати покласти на Ковалівську сільську раду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №61 8 (а.с.192). Однак, у пункті 3 резолютивної частини відзиву на апеляційну скаргу просив судовий розгляд справи провести без його участі (а.с.180-181).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що явка сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивача, відповідно до вимог ч. 12 ст. 270 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. ст.222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

11.11.2020 у судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови Східного апеляційного господарського суду.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду скасуванню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським судом першої інстанції, 16 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-КРЕМЕНЧУК», в особі директора Дяковського Сергія Васильовича, що діє на підставі Статуту підприємства з однієї сторони та Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області в особі Ковалівського сільського голови Бублика Олександра Васильовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з іншої сторони, разом іменуються сторони, визнаючи необхідність реалізації проекту з будівництва комплексу по збиранню та утилізації біогазу на Полтавському міському звалищі твердих побутових відходів, керуючись чинним законодавством, зокрема ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про альтернативні джерела енергії», ЗУ «Про відходи», ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» і беручи до уваги спільні наміри сторін, уклали договір б/н про соціально-економічну співпрацю.

Згідно п. 1.1 договору сторони зобов`язуються у межах, визначених чинним законодавством з метою здійснення фінансування соціально-економічного розвитку території Ковалівської сільської ради протягом діяльності ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-КРЕМЕНЧУК» території сільської ради, а також з метою:

впровадження нових енергозберігаючих технологій;

зменшення викидів парникових газів:

вживання комплексних заходів щодо ефективного та відповідального поводження з відходами, збільшення рівня їх утилізації;

залучення інвестицій у розвиток інфраструктури населених пунктів Полтавської області;

створення додаткових робочих місць;

забезпечення соціальних гарантій для працівників;

накопичення позитивного досвіду співпраці між місцевими громадами і Компанією та подальше його поширення;

розробки та реалізація екологічних проектів, вживання заходів з виховання екологічної свідомості жителів Полтавської області;

визначення напрямків з найбільш ефективного використання соціальних інвестицій Компанії на території області;

покращення екологічного стану довкілля Полтавського регіону

добровільно об`єднати зусилля на засадах справедливості, добросовісності та розумності і з метою реалізації проекту «Впровадження інвестиційного проекту з будівництв комплексної інженерної (когенераційної) споруди для виробництва електричної енергії системою збору та утилізації біогазу збору біогазу на Полтавському міському звалин твердих побутових відходів» (надалі - Проект), який знаходиться за адресою: м. Полтава, Полтавський район, територія Ковалівської сільської ради.

Сторони в п. 1.2 погодили, що реалізація проекту буде здійснюватися за рахунок компанії (ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-КРЕМЕНЧУК»).

В розділі 2 сторони погодили обов`язки сторін, зокрема п. 2.1.5-2.1.6 відповідач взяв на себе наступні обов`язки:

- одноразово, протягом бюджетного року, зарахувати на благодійний рахунок Ковалівської сільської ради кошти в сумі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень для соціально-економічного розвитку Ковалівської територіальної громади за реквізитами: МФО 899998, , р/р 6404 в УДКСУ у Полтавському районі. Оплату провести наступним чином:

- з дати підписання цього договору протягом 30 днів провести оплату у сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.;

- залишок у сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) оплатити протягом 30 днів з моменту вводу в експлуатацію установки по Проекту та відпуску в мережу електричної енергії;

- додатково, за власної ініціативи, на протязі дії договору дегазації сплачувати щорічно Ковалівській сільській Раді соціальний внесок у сумі 250 000,00 гривень з моменту введення в експлуатацію, комплексної інженерної (когенераційної) споруди для виробництва електричної енергії з системою збору та утилізації біогазу збору біогазу на Полтавському міському звалищі твердих побутових відходів та відпуску в мережу електричної енергії до ДП «ЕНЕРГОРИНОК».

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем з дати підписання договору були проведені наступні оплати:

- 17.08.2018 року відповідач перерахував на рахунок Ковалівської сільської ради кошти в сумі 250 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку Ковалівської сільської ради за 17.08.2018 р. (а.с. 11) та копією платіжного доручення №87 від 17.08.2018 року у сумі 250 000, 00 грн. В призначенні платежу вказано: «Для соціального економічного розвитку Ковалівської сільської ради згідно Договора б/н про соціально-економічну співпрацю від 16.08.2018 року» (а.с.70).

Позивач стверджує, що більше жодних оплат з боку відповідача не надходило на виконання умов договору.

Крім того, відповідно до ст. 222 Господарського кодексу України позивач направив відповідачу претензію вих. №750 від 31.07.2019 р. (копія міститься в матеріалах справи а.с.12), в якій вказав на порушення відповідачем умов договору, суму заборгованості та повідомив про відмову від укладення додаткової угоди №1 до договору у зв`язку із невиконанням ТОВ «Кліар Енерджі-Кременчук» певних передбачених договором грошових зобов`язань.

На претензію позивача відповідач надав відповідь вих. №80 від. 28.08.2019 р. (а.с.13), зазначивши про те, що не має жодного наміру відмовлятись від взятих на себе зобов`язань по договору про соціально-економічну співпрацю б/н від 16.08.2018 р., надалі планує здійснювати як фінансування соціально-економічного розвитку території Ковалівської сільської ради так і впроваджувати нові енергозберігаючі технології, сприяти зменшенню викидів парникових газів, створювати додаткові робочі місця та забезпечувати соціальні гарантії працівників.

Крім того, ТОВ «Кліар Енерджі-Кременчук» раніше направляло пропозицію, щодо укладення додаткової угоди №1 до договору. Так, дана пропозиція була викликана критичними обставинами, в яких опинилась компанія. Виходячи з цього, компанія не зі своєї вини, несе серйозні майнові та репутаційні збитки, що відображаються також і на відносинах нашої компанії із третіми особами, в т.ч. із Ковалівською сільською радою

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із позовною заявою №232 від 06.03.2020 про стягнення з відповідача заборгованості за договором на загальну суму 500 000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції вважає, що при наданні оцінки вказаному правочину, суд першої інстанції обґрунтовано врахував існування та укладення між позивачем та відповідачем договору про соціально-економічну співпрацю б/н від 16.08.2018 року (а.с. 6-10).

Із матеріалів справи вбачається, що вказаний договір частково виконувався сторонами. В матеріалах справи відсутні докази визнання його недійсним, припинення чи розірвання. Крім того, сторони у справі не були позбавлені можливості щодо захисту свого порушеного права щодо недійсності правочину.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 526, 530, 610, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки договір про соціально-економічну співпрацю б/н від 16.08.2018 року, згідно п. 4.1 набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом строку реалізації проекту компанії на території Ковалівської селищної ради, його умови були обов`язковими до виконання сторонами упродовж зазначеного часу.

Регламентом сесії ради Ковалівської об`єднаної територіальної громади передбачено, що сільський голова забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та структурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання (п.9). Укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради (п. 16).

Зокрема, в матеріалах справи міститься копія рішення Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 07.11.2015 р., яким визнано повноваження Ковалівського сільського голови Бублика Олександра Васильовича, який на виборах 25 жовтня 2015 року набрав найбільшу кількість голосів виборців (а.с.15).

Тобто, укладення Ковалівською сільською радою, а саме: сільським головою Бубликом Олександром Васильовичем, договору про соціально-економічну співпрацю вчинено за дорученням територіальної громади та в її інтересах, а тому не суперечить Закону.

А тому, посилання апелянта на те, що законодавчий акт, яким би орган місцевого самоврядування, був наділений господарською компетенцією щодо здійснення зобов`язань, які визначені у спірному договорі, колегія суддів вважає необґрунтованим.

01.04.2020 року на поштову адресу господарського суду Полтавської області надійшов обґрунтований розрахунок до позовної заяви (а.с.27), в якому позивач зазначив, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук» перед Ковалівською сільською радою за договором про соціально-економічну співпрацю б/н від 16.08.2018 р. в сумі 500 000, 00 грн. виникла на підставі наступних пунктів вказаного договору.

Згідно п. 2.1.5 договору, відповідач зобов`язаний одноразово, протягом бюджетного року, зарахувати на благодійний рахунок Ковалівської сільської ради кошти в сумі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень для соціально-економічного розвитку Ковалівської територіальної громади.

Проведення оплати передбачено наступним чином:

- з дати підписання договору протягом 30 днів провести оплату у сумі 250 000 грн. 00 коп., що і було виконано відповідачем.

Залишок у сумі 250 000 грн. 00 коп. оплатити протягом 30 днів з моменту вводу в експлуатацію установки по проекту.

В грудні 2018 року відповідачем подано Державній архітектурно-будівельній інспекції України декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ПТ 21 по об`єкту «Будівництво комплексної інженерної (когенераційної) споруди для виробництва електричної енергії за адресою: Полтавська область, Полтавський район, територія Ковалівської сільської ради; Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Ковалівка, інше кадастровий номер :00:004:0024, на території Ковалівської сільської ради, за межами населеного пункту с. Ковалівка, вул. відсутня, 00», що є документом, який підтверджує факт введення об`єкту в експлуатацію (а.с. 59-69).

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що зобов`язання відповідача перед позивачем в цій частині договору не виконане. А тому, позовні вимоги щодо стягнення 250 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог відповідно до п. 2.1.6 договору, відповідач додатково за власної ініціативи на протязі дії договору повинен був сплачувати щорічно позивачу соціальний внесок у сумі 250 000 грн. 00 коп. з моменту введення в експлуатацію вказаної вище установки.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що зобов`язання, які виникли між сторонами на підставі укладеної угоди носять добровільний характер у відповідній частині (п.п.2.1.6, 2.1.8 договору), що виключає застосування загальних правових норм, які встановлюють господарсько-правову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов зобов`язання, а відтак, несплата відповідачем коштів у розмірі 250 000,00 грн. (соціальний внесок) не може бути підставою для стягнення їх в судовому порядку.

Отже, господарський суд, розглядаючи справу, не надав правової оцінки правовідносинам сторін, що склались на підставі укладеного сторонами спірного договору, не дослідив докази, надані сторонами, що пов`язані із виконанням ними цього договору, а також прийняти до уваги доводи учасників судового процесу, надати їм належну правову оцінку, та обґрунтовано їх відхилити, у випадку, якщо суд не погоджується із ними.

Натомість, господарський суд у порушення принципу змагальності, що є однією із засад господарського судочинства, що визначені в ч. 3 ст. 2 ГПК України, не з`ясував повно й всебічно всі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та проігнорував доводи відповідача, не надавши їм належної правової оцінки.

За даною справою зобов`язання, які місцевий господарський суд оцінив як зустрічні по відношенню до зобов`язань відповідача щодо здійснення платежів, за своєю природою не є господарськими зобов`язаннями, тому як правовий зв`язок між укладеним спірним договором та можливістю відповідача здійснювати власну господарську діяльність та отримувати прибуток відсутній. Господарську діяльність відповідач здійснює за рахунок власних засобів та активів, і їх створення, прибуття/вибуття не пов`язані зі спірним договором.

Враховуючи зазначене вище, обов`язок відповідача щодо здійснення платежів на користь позивача за спірним договором не кореспондується із зустрічним господарським зобов`язанням позивача, що мало б бути виконане на користь відповідача, оскільки такі обставини спірним договором не передбачені. Натомість, правова природа зобов`язань відповідача щодо сплати грошових коштів (соціального внеску), передбачених пунктами 2.1.6, 2.1.8 договору, пов`язана із добровільним воєвиявленням та фінансовою підтримкою позивача, як органу місцевого самоврядування. Що по суті і підтверджується формулюванням пункту 2.1.5 спірного договору, за змістом якого зазначено, що відповідач сплачує кошти на благодійний рахунок для соціально-економічного розвитку Ковалівської територіальної громади.

Слід зазначити, що у спірному договорі було зазначено благодійний рахунок тому, що позивач, як орган місцевого самоврядування не має банківських рахунків з правовим режимом. В свою чергу, відсутність в преамбулі спірного договору посилання на Закон України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» жодним чином не унеможливлює здійснення (благодійної діяльності) добровільного воєвиявлення відповідача, як і реалізацію інших заходів, які регулюються відповідними законами і необхідність здійснення яких, випливає з умов укладеного договору.

Крім того, частиною 4 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання благодійного характеру не є підставою для вимог щодо їх обов`язкового виконання.

Посилання суду на те, що «суд бере до уваги також лист відповідача виx. №80 від 28.08.2019 р., де зазначено, що останній не має жодного наміру відмовлятися від взятих на себе зобов`язань по договору про соціально-економічну співпрацю, а лише посилається на скрутну фінансову ситуацію». Тобто, відповідач визнає факт наявності саме зобов`язань, що не підпадає під визначення благодійноїдіяльності, є юридично неспроможним.

Факт визнання чи, навпаки, заперечення факту існування зобов`язання (заборгованості) з боку відповідача немає ніякого юридичного значення для дійсності та законності зобов`язання.

Так, за загальним правилом дійсним та законним є те договірне зобов`язання, що базується на належним чином укладеному договорі.

У даному випадку, за спірним договором відповідач може виконати таке зобов`язання лише добровільно і відповідно його письмова відповідь, не робить таке зобов`язання дійсним та не надає йому зобов`язального характеру, проте, лише підтверджує добросовісність намірів відповідача щодо надання допомоги позивачу у майбутньому.

Крім того, у вищезазначеному листі відповідач лише зазначив, що «....наше Товариство запевняє Вас, що не має жодного наміру відмовлятись від взятих на себе зобов`язань по договору про соціальну-економічну співпрацю б/н від 16.08.2018 року». Таким чином, у разі налагодження ситуації на ринку електричної енергії Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук» зобов`язалось виконати взяті на себе зобов`язання.

У листі №80 від 28.08.2019 р., відповідач не визнавав факт наявності зобов`язань, що підпадають під визначення благодійної діяльності. Натомість, позивач вищевказаним листом був повідомлений, що зобов`язання буде виконане лише за умови настання певних обставин - налагодження ситуації на ринку електроенергії.

Така позиція відповідача є правомірною, оскільки відповідно до частини 4 статті 175 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами, можуть добровільно брати на себе зобов`язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин (благодійництво, добровільне волевиявлення, тощо) і такі зобов`язання не є підставою для вимог і їх обов`язкового виконання.

Позивач стверджує, що ним було направлено відповідачу претензію №750 від 31.07.2019 р., яку було долучено до позовної заяви. Проте, судом, всупереч частини 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, не була надана оцінка цього доказу.

А тому, лист Ковалівської сільської ради №750 від 31.07.2019 р. не відповідає вимогам до змісту претензії, які визначені в ч. З ст. 222 ГК України, оскільки в ньому відсутні:

- докази, що підтверджують обставини;

- вимоги заявника з посиланням на нормативні акти;

- платіжні реквізити заявника претензії тощо.

Таким чином, лист позивача №750 від 31.07.2020 р. не є претензією в розумінні Господарського кодексу України, а відповідач, в свою чергу, у листі №80 від 28.08.2019 р. не визнавав ні претензію, ні факт наявності зобов`язань, що не підпадають під визначення добровільного волевиявлення (благодійної діяльності).

З огляду на вищевикладене, неповна, необ`єктивна оцінка аргументів учасників призвела до того, що обставини, які мають істотне значення для справи, судом першої інстанції встановлені не в повному обсязі. Як наслідок, Господарським судом Полтавської області було прийняте необґрунтоване рішення у справі №917/434/20.

За змістом п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 277 ГПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково є невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, що мають значення для справи.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі у розмірі 500 000, 00 грн. Відтак, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук на користь Ковалівської сільської ради 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, за загальним правилом судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з цим витрати по сплаті судового збору за звернення з позовною заявою, розгляд апеляційних скарг та касаційних скарг підлягають перерахунку пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, м. Кременчук, Полтавська область, на рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року (повний текст складено та підписано 13.07.2020 року у справі №917/434/20 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 року (повний текст складено та підписано 13.07.2020 року у справі №917/434/20 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, (, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Тімірязєва, буд. 49) на користь Ковалівської сільської ради (, 38701, Полтавська область, село Ковалівка, вулиця Коломацька, 1 А) 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).

В іншій частині позовних вимог Ковалівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, (, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Тімірязєва, буд. 49) на користь Ковалівської сільської ради (, 38701, Полтавська область, село Ковалівка, вулиця Коломацька, 1 А) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3750,00 грн.

Стягнути з Ковалівської сільської ради (, 38701, Полтавська область, село Ковалівка, вулиця Коломацька, 1 А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар Енерджі-Кременчук, (, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Тімірязєва, буд. 49) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5625,00 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ, згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 11.11.2020 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 13.11.2020 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова