ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2020 Справа № 905/1087/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Конько В.В., розглянувши справу

за позовом: Приватного підприємства «Агенство системного усунення ризиків», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018», м.Чернігів, Чернігівська область

про розірвання договору №02022020 від 02.03.2020 та стягнення передплати у сумі 621176,00грн, штрафу у сумі 1000,00грн, пені у сумі 24303,94грн

За участю представників:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне підприємство «Агенство системного усунення ризиків`звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018» про розірвання договору №02022020 від 02.03.2020 та стягнення передплати у розмірі 621176,00грн, штрафу у сумі 1000,00грн, пені у сумі 24303,94грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторонами був укладений договір підряду №02022020 від 02.03.2020, за яким позивач сплатив передплату у розмірі 621176,00грн, однак відповідач роботи не виконав, передплату за договором не повернув.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Донецької області від 06.07.2020; підготовче засідання призначене на 10.08.2020 з подальшим відкладанням на 26.08.2020 та 15.09.2020; ухвалою суду від 26.08.2020 строк підготовчого провадження продовжувався на 30 днів; ухвалою суду від 15.09.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 06.10.2020; у зв`язку із перебуванням судді Аксьонової К.І. на лікарняному судове засідання, призначене на 06.10.2020, не відбулось; ухвалою суду від 22.10.2020 розгляд справи призначено на 04.11.2020 з повідомленням сторін.

У судові засідання сторони представників жодного разу не направили; позивач просив здійснити розгляд справи за відсутності позивача; відповідач правом на подання відзиву не скористався, з огляду на що суд за приписами ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Після відкриття судом провадження у справі №905/1087/20 за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до установчих документів відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018» (ідентифікаційний код юридичної особи 42551638), 13.10.2020 були внесені реєстраційні зміни, згідно з якими новим місцезнаходженням підприємства є: 14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Київська, б.11.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 між Приватним підприємством «Агенство системного усунення ризиків» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018» (замовник), був укладений договір №02022020, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов`язався виконати ремонтні роботи офісного приміщення за адресою: 02160, м. Київ, вулиця Каунаська, будинок 13-А, за кошторисом, який є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язався оплатити роботу підрядника та використані ним матеріали відповідно до умов договору.

У розділом 2 договору сторони встановили права та обов`язки сторін, відповідно до якого підрядник зобов`язаний виконати ремонтні роботи в 14-денний строк з моменту підписання кошторису (пп.2.1.2 п.2.1); надати замовнику для підписання акт здачі-приймання робіт (пп.2.1.5 п.2.1). За умовами п.3.1 договору замовник оплачує роботу підрядника згідно кошторису. Загальна вартість договору складає: 62117,00грн, в тому числі ПДВ (20%) 103539,33грн. Відповідно до п.3.3 договору виконання - приймання робіт оформлюється актом здачі-приймання робіт. Згідно з п.4.2 договору підрядник за невиконання своїх обов`язків за договором сплачує замовнику штраф в розмірі 1000грн. За прострочення термінів виконання своїх зобов`язань згідно умов договору підрядник зобов`язаний сплатити на користь замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості послуг підрядника, вказаної у кошторисі, за кожен день прострочення. Договір набирає сили з моменту підписання його сторонами (п.6.4 договору). До договору №02022020 від 02.03.2020 між сторонами був підписаний кошторис ремонтних робіт на суму 621176,00грн (додаток №1).

Як пояснено позивачем в межах виконання умов договору позивачем на користь відповідача були перераховані грошові кошти у сумі 621176,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №28269 від 17.03.2020.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав роботи у визначені договором строки №02022020 від 02.03.2020, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією від 04.06.2020, в якій вимагав розірвати договір №02022020 від 02.03.2020, повернути сплачені грошові кошти у розмірі 621176,00грн; сплатити штраф та пеню. Відповіді на вказану претензію відповідач не надав, роботи не виконав, грошові кошти не повернув.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір №02022020 від 02.03.2020, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 849 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Разом з тим, суд підкреслює, що передбачена умовами ст.849 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір підряду шляхом відмови від нього у позасудовому порядку є правом, а не обов`язком замовника.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, -достроково.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Обставини справи свідчать, що відповідач передбачені договором №02022020 від 02.03.2020 роботи у строк, встановлений пп.2.1.2 п.2.1 договору, а саме: в 14-денний строк з моменту підписання кошторису, не виконав. Сплачені позивачем в якості попередньої оплати за ремонтні роботи платіжним дорученням №28269 від 17.03.2020 на суму 621176,00грн шляхом грошові кошти відповідачем повернуто позивачу не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи прострочення відповідача у виконанні зобов`язання здійснити ремонтні роботи у погоджений договірними умовами строк, суд дійшов висновку про те, що відповідач у розумінні ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Положеннями ч.1 ст.188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Частиною 2 ст.852 Цивільного кодексу України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, істотне порушення підрядником такої умови договору, як виконання робіт у строк встановлений договором, є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору в судовому порядку

Оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та вірогідних доказів відповідно до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання відповідачем ремонтних робіт у строки встановлені договором №02022020 від 02.03.2020, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання укладеного між сторонами договору №02022020 від 02.03.2020, отже позов в частині вимог про розірвання договору №02022020 від 02.03.2020 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.570 Цивільного кодексу України в разі якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. При цьому з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Згідно з проложеннями ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ст.1212 Цивільного кодексу України та задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором №02022020 від 02.03.2020 у сумі 621176,00грн.

Розглядаючи позов в частині стягнення пені та штрафу, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з приписами ч.2 ст. 193, ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст. 217, ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлені до стягнення пеню та штраф позивачем нараховано на підставі п.4.2 договору №02022020 від 02.03.2020, за умовами якого підрядник за невиконання своїх обов`язків згідно умов договору сплачує замовнику штраф в розмірі 1000грн. За прострочення термінів виконання своїх зобов`язань згідно умов договору підрядник зобов`язаний сплатити на користь замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості послуг підрядника, вказаної у кошторисі, за кожен день прострочення.

Як встановлено судом, відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати ремонтні роботи в 14-денний строк з моменту підписання кошторису(пп.2.1.2 п.2.1 договору), тобто, 16.03.2020 є останнім днем виконання робіт, у зв`язку з чим за вимогами ст.253 Цивільного кодексу України днем порушення строку виконання робіт, з якого можливо нарахування штрафних санкцій, є 17.03.2020.

Здійснивши розрахунок пені за період з 17.03.2020 по 04.06.2020, суд дійшов висновку про правомірність нарахування пені у сумі 24303,94грн, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Встановивши порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань в частині повного та своєчасного виконання ремонтних робіт у встановлений договором №02022020 від 02.03.2020 строк, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог щодо стягнення штрафу у розмірі 1000,00грн, а отже і про їх задоволення.

З огляду на задоволення позовних вимог, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Доказів понесення позивачем інших витрат у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи не містять. Заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України позивачем не подано, отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу, відомості про які містяться в позовній заяві (попередній розрахунок судових витрат), з причини їх недоведеності матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати укладений між Приватним підприємством «Агенство системного усунення ризиків» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018» () договір №02022020 від 02.03.2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Груп 2018» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Київська, б.11, ) на користь Приватного підприємства «Агенство системного усунення ризиків» (02160, м. Київ, вул.Каунаська, б.13-А, ) грошові кошти у сумі передплати за договором №02022020 від 02.03.2020 у розмірі 621176,00грн, штраф у сумі 1000,00грн, пеню у сумі 24303,94грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 11799,20грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 04.11.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2020.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова