номер провадження справи 18/9/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 справа № 908/94/20

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання/адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга (адреса реєстрації: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; адреса для кореспонденції: 49000, м. Дніпро, головпоштамт, а/с 125)

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга, оформлених протоколом від 12.01.2017 № 12/01, та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу

Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: Бринза В.М., особисто, паспорт НОМЕР_1 від 07.04.1997

від відповідача: Шпак В.І., ордер ДП № 746/000038 від 07.10.2016

Розглядаються вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга, оформлених протоколом від 12.01.2017 № 12/01, та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Трубопластика Д» спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з часткою у статному капіталі 25% у кожного. Одночасно зазначені особи є учасниками ТОВ фірма «Райдуга» з такими ж частками та співвласниками нерухомого майна площею 2175 кв. м. по АДРЕСА_3 , де розмір частки кожного становить ј загальної власності. Незважаючи на те, що ТОВ «Трубопластика Д» та ТОВ фірма «Райдуга» є окремими юридичними особами, фактично це одне і теж саме підприємство, засновані тими ж учасниками, розташовані за однією адресою та використовують одну виробничу базу. За заявою позивача про порушення законодавства під час ведення фінансово-господарської діяльності та порушення корпоративних прав ТОВ «Трубопластика Д» та ТОВ фірма «Райдуга» 27.11.2012 слідчим СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження № 0000114. У січні 2017 року учасники ТОВ фірма «Райдуга» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по підробленому протоколу загальних зборів ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017 вийшли зі складу учасників товариства, а замість себе ввели у склад учасників товариства ОСОБА_6 , якого зробили директором ТОВ фірма «Райдуга». Тоді ж було здійснено перереєстрацію ТОВ фірма «Райдуга» за адресою: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б. За твердженням позивача, протокол загальних зборів від 12.01.2017 та заява про вихід із ТОВ фірма «Райдуга» є сфальсифікованими та нікчемними, підписи учасників підробленими, оскільки збори фактично не скликались. У протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга у складі присутніх значиться учасник ОСОБА_1 , який обраний головою зборів та є його особистий підпис. Оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений відповідно до чинного законодавства про скликання загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга 12.01.2017, то він не був присутній на цих зборах і його підпис в протоколі підроблений. Також підписи учасників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заяві від 12.01.2017 про вихід зі складу учасників ТОВ фірма Райдуга і передачу прав ОСОБА_6 та протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 12.01.2017 № 12/01 відрізняються один від одного. Жоден з цих підписів не відповідає власним підписам цих осіб. Наведене свідчить про порушення порядку прийняття рішень загальними зборами учасників товариства та є підставою для визнання рішення зборів, оформленого протоколом від 12.01.2017, недійсним. Також позивача вказав на неправомірність дій державного реєстратора щодо внесення змін до відомостей про ТОВ фірма «Райдуга» на підставі підроблених документів. В наданій до позову заяві про поновлення строків позивач відзначив, що про порушене право він дізнався значно пізніше, оскільки на зборах він не був присутній, а документи отримав 21.11.2019 і саме від цієї дати має починатися перебіг позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України. Просив поновити процесуальний строк щодо подання позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ фірма «Райдуга», оформлених протоколом від 12.01.2017 № 12/01. Посилаючись на приписи ст.ст. 15, 16, 97, 98, 116, 190, 346, 717, 718, 719 ЦК України, ст. 167 ГК України, Закон України «Про господарські товариства» та Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», позивач просив позов задовольнити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 справу № 908/94/20 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 07.02.2020, після усунення позивачем обставин, які зумовили залишення позову без руху, відкрито загальне позовне провадження у справі №908/94/20, присвоєно справі номер провадження 18/9/20, підготовче засідання призначено на 03.03.2020.

Від позивача 03.03.2020 надійшло клопотання про призначення експертизи, в обґрунтування якого позивач зазначив наступне. У протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга у складі присутніх знаходиться учасник ОСОБА_1 , який обраний головою зборів та є його особистий підпис. Оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений відповідно до чинного законодавства про скликання загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга 12.01.2017, то він не був присутній на цих зборах і його підпис в протоколі підроблений. Також підписи учасників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заяві від 12.01.2017 про вихід зі складу учасників ТОВ фірма Райдуга і передачу прав ОСОБА_6 та протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 12.01.2017 № 12/01 відрізняються один від одного. Жоден з цих підписів не відповідає власним підписам цих осіб. Тому для встановлення всіх обставин є підстави для призначення експерта та проведення графологічної експертизи на предмет збігу особистих підписів учасників з підписами на заяві учасників від 12.01.2017 та протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 12.01.2017 № 12/01. У клопотанні позивач запропонував суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребують висновку експерта, у зв`язку з чим просив постановити ухвалу про призначення почеркознавчої експертизи.

На виконання ухвали суду від 04.03.2020 про витребування доказів від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із супровідним листом від 12.03.2020 до суду 25.03.2020 надійшли нотаріально завірена копія заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 12.01.2017 про вихід із складу учасників ТОВ фірма Райдуга та оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 12.01.2017 № 12/01.

Підготовче засідання відкладалось на 07.04.2020, 19.05.2020, 02.06.2020, 08.07.2020 та 29.07.2020; ухвалою від 22.07.2020, у зв`язку з перебуванням судді Левкут В.В. з 27.07.2020 по 31.07.2020 у відпустці, підготовче засідання призначено на 11.08.2020.

Від позивача 11.08.2020 надійшло клопотання щодо уточнення позовної заяви, в якому позивач зазначив, що відповідачами за вимогою п. 2 позовної заяви: Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ фірма Райдуга, реєстраційний запис 2019172, здійснений 19.01.2017 державним реєстратором комунального підприємства Будинок юстиції Дніпропетровської обласної ради Купіною Ольгою Анатоліївною, мають бути: відповідач-1 Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач-2 Комунальне підприємство Будинок юстиції Дніпропетровської обласної ради, відповідач-3 ТОВ фірма Райдуга.

Ухвалою від 11.08.2020 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07.10.2020.

Від відповідача 02.06.2020 надійшов відзив, в якому адвокат відповідача проти позову заперечив та зазначив, що з урахуванням викладених позивачем доводів, ним зроблено запит до приватного нотаріуса Бойченко Тетяни Миколаївни, від імені якої посвідчені документи, що стали підставою для проведення зміни учасників ТОВ фірма «Райдуга». Відповідно до листа приватного нотаріуса Бойченко Т.М. від 21.05.2020, нею не здійснювалися нотаріальні дії стосовно засвідчення справжності підпису на заяві по вихід зі складу засновників ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017, реєстрові номери 22, 23, 24 та на протоколі від 12.01.2017, реєстрові номери 27, 28, 29, 30, а також не здійснювалось нотаріальне посвідчення копії заяви про вихід зі складу засновників ТОВ «фірма «Райдуга» від 12.01.2017 реєстровий номер 25, під вказаними реєстровими номерами здійснено інші нотаріальні дії. Заява про вихід зі складу засновків ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017, реєстрові номери 22, 23, 24 викладена на бланку іншого нотаріуса. При з`ясуванні питання чи поводились загальні збори учасників 12.01.2017 адвокатом в усному порядку отримано відповідь інших учасників Товариства, у яких відчужено частки у статутному капіталі, що таких зборів не проводилось і ніяких документів ними не складалось. Оскільки ніяких зборів не проводилось, а документи є сфальсифікованими, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Від позивача 11.06.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, якій позивач вказав на недоведеність повноважень адвоката Шпака В.І. на представництво інтересів відповідача та відсутність у відзиві відповідача посилань на докази та норми права в обґрунтування своїх доводів.

Позивач, який особисто представляв свої інтереси в суді, у судовому засіданні 07.10.2020 підтримав позовні вимоги та подані клопотання.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.10.2020, посилаючись на безпідставність витребування судом від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга заявив усну заяву про відвід судді Левкут В.В. від розгляду справи №908/94/20. Усну заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга про відвід судді Левкут В.В. у справі № 908/94/20 залишено без розгляду.

Після оголошення судом результатів розгляду заяви представником відповідача у судовому засіданні заявлено ще одну усну заяву (повторну) про відвід судді Левкут В.В. від розгляду справи №908/94/20. Заяву про відвід представник відповідача обґрунтовував п. 5 ст. 35 ГПК України та тим, що судом без виходу у нарадчу кімнату проголошено результати розгляду заяви відповідача про відвід судді, в чому вбачається наявність підстав вважати наявним сумніви у неупередженості та об`єктивності судді. Усну повторну заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга про відвід судді Левкут В.В. у справі № 908/94/20 залишено без розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 07.10.2020 клопотання позивача про призначення у справі почеркознавчої експертизи суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи мотивоване тим, що у протоколі загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 12.01.2017 жоден з підписів вказаних у ньому осіб не відповідає власним підписам цих осіб, що має бути підтверджено відповідною експертизою.

Суд відзначає, що відповідачем не заперечується той факт, що загальні збори товариства 12.01.2017 не проводились і підписи на протоколі не відповідають дійсності. За наведених обставин, призначення судом судової експертизи не є доцільним та призведе до затягування вирішення спору у справі.

У задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суд відмовив.

Відносно клопотання позивача про уточнення позовних вимог, суд його відхиляє через неналежне оформлення.

Позивач у своєму клопотанні щодо уточнення позовної заяви зазначив, що відповідачами за вимогою п. 2 позовної заяви: Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ фірма Райдуга, реєстраційний запис 2019172, здійснений 19.01.2017 державним реєстратором комунального підприємства Будинок юстиції Дніпропетровської обласної ради Купіною Ольгою Анатоліївною, мають бути: відповідач-1 Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач-2 Комунальне підприємство Будинок юстиції Дніпропетровської обласної ради, відповідач-3 ТОВ фірма Райдуга. Разом з тим, позивачем клопотання про залучення до участі у справі іншого співвідповідача не заявлено. Посилання позивача у клопотанні про уточнення позовної заяви на те, що за другою позовною вимогою відповідачами у справі мають бути певні особи, не може бути розцінено судом як клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача або співвідповідачів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За відсутності відповідного клопотання позивача у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі співвідповідача.

Відносно доводів позивача про недоведеність повноважень адвоката Шпака В.І. на представництво інтересів відповідача суд зауважує наступне.

Так, адвокатом Шпаком В.І. на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга надано ордер ДП №746/000038 від 07.10.2016. В наведеному ордері міститься посилання, що ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги від 07.10.2016.

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення цього договору директором ТОВ фірма Райдуга був ОСОБА_8 (протокол № 06/10 позачергових загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга від 06.10.2016). В подальшому, на посаду директора ТОВ фірма Райдуга призначено ОСОБА_6 .

Протягом всього розгляду справи на неодноразові прохання суду адвокат Шпак В.І. договір про надання правової допомоги від 07.10.2016, на підставі якого видано ордер на представництво ним інтересів ТОВ фірма Райдуга, посилаючись на направлення відповідно запиту, так і не надав. Вказане унеможливило здійснення судом перевірки повноважень адвоката Шпака В.І. на представництво інтересів ТОВ фірма Райдуга. Жодні інші підтвердження повноважень представника посадовою особою відповідача у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, з метою уникнення судової помилки судом заслухано адвоката Шпака В.І. як представника відповідача та досліджено надані ним документальні докази.

В судовому засіданні 07.10.2020, за письмовою згодою всіх учасників справи, розпочато розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) доповнено розділ Х Прикінцеві положення ГПК України пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи по суті продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом COVID-19 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася (востаннє по 31.12.2020) та наразі не припинена.

З урахуванням викладеного, процесуальні строки є продовженими на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019).

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину учасники справи зверталися до суду щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалі строки у зв`язку із обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Хоча карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, докази, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд дійшов висновку про прийняття рішення у справі у судовому засіданні 07.10.2020 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.2 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга (відповідач, Товариство), в редакції 20.08.2007, учасниками та власниками є громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 09.04.2012 до переліку засновників (учасників) входять ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга, оформленим протоколом № 10/06 від 10.06.2016, інших розглянутих питань, прийнято до складу учасників Товариства спадкоємця після смерті ОСОБА_5 та передано його частку спадкоємиці ОСОБА_7 ; виведено зі складу учасників Товариства ОСОБА_9 та передано його частку ОСОБА_2 ; визначено, що учасниками Товариства є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 із участю кожного у розмірі 25% статутного капіталу Товариства, що становить 20000,00 грн.

Також згідно рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга, оформленого протоколом № 10/06 від 10.06.2016, зокрема, вирішено продовжити подальшу діяльність Товариства на підставі Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальність, затвердженого постановою КМУ від 16.11.2011 № 1182.

Як свідчить протокол № 12/01 від 12.01.2017 зборів учасників ТОВ фірма Райдуга (який є предметом оскарження), 12.01.2017 відбулися збори засновників ТОВ фірма Райдуга з наступним порядком денним: 1) про введення до складу учасників ТОВ фірма «Райдуга» ОСОБА_6 ; 2) про виведення зі складу учасників товариства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ; 3) про передачу та розподіл часток Статутного капіталу між учасниками Товариства; 4) про затвердження Статуту Товариства у новій редакції та проведення його державної реєстрації; 5) про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_10 ; 6) про обрання нового директора ТОВ фірма «Райдуга»; 7) про зміну юридичної адреси ТОВ фірма «Райдуга».

В Протоколі № 12/01 від 12.01.2017 зборів учасників ТОВ фірма Райдуга зазначено про присутність на зборах ОСОБА_1 (голова зборів), ОСОБА_3 (секретар зборів), ОСОБА_2 та опікуна ОСОБА_7 - ОСОБА_11 .

Зборами прийняті наступні рішення:

1. ввести до складу Учасників Товариства громадянина України ОСОБА_6 ;

2. вивести зі складу учасників Товариства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 згідно поданої заяви від 12.01.2017, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М., зареєстровані в реєстрі за №№ 22, 23, 24;

3. передати та розподілити частки Статутного капіталу Товариства між новими учасниками Товариства таким чином: ОСОБА_6 60000,00, що складає 75% Статутного капіталу, ОСОБА_1 20000,00 грн., що складає 25% Статутного капіталу Товариства;

4. затвердити Статут Товариства в новій редакції та подати його на державну реєстрацію;

5. звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_10 , підстава заява;

6. обрати директором Товариства ОСОБА_6 ;

7. змінити юридичну адресу ТОВ фірма «Райдуга» на Україна, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний 158-Б.

В протоколі містяться підписи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 . Всі питання затверджені одностайно.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.07.2018 до переліку засновників (учасників) входять ОСОБА_1 (розмір внеску 20000,00 грн.) та ОСОБА_6 (розмір внеску 60000,00 грн.).

Відомості стосовно державної реєстрації прав ОСОБА_1 та ОСОБА_6 містяться у Державному реєстрі, а тому вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, відповідно до частини 1 статті 10 Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Оскаржуючи рішення зборів учасників ТОВ фірма Райдуга, яке оформлене протоколом засідання загальних зборів № 12/01 від 12.01.2017, позивач аргументує свої вимоги тим, що про скликання зборів учасників на цю дату йому не повідомлялось, підпис на протоколі від 12.01.2017 йому не належить, як не належать підписи і іншим особам, зазначеним у протоколі, оскільки фактично збори не проводились, тому прийняті на зборах рішення є такими, що не відповідають чинному законодавству.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За положеннями ст. 140 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України Про господарські товариства (в редакції, яка діяла на час проведення Загальних зборів 12.01.2017) товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Отже, ОСОБА_1 , як учасник Товариства, має корпоративні права щодо відповідача, у зв`язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного.

Суд враховує, що стаття 116 ЦК України та стаття 10 Закону України «Про господарські товариства» встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким є загальні збори його учасників.

Зважаючи на приписи статті 167 ГК України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг узяти участі у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Згідно статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на 12.01.2017) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Відповідно до п. 4.1 Статуту ТОВ фірма Райдуга (в редакції 20.08.2007), що узгоджується з приписами ст. 145 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 58 Закону України Про господарські товариства, вищим органом товариства є загальні збори Учасників, які складаються з Учасників Товариства або призначених ними представників. Представники Учасників можуть бути постійними або призначеними на певний термін. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника н зборах Учасників, повідомивши про це інших учасників. Учасник Товариства вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представнику іншого Учасника Товариства. Збори Товариства обирають голову зборів Товариства.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи і що підтверджено позивачем, на час спірних правовідносин діяльність Товариства здійснювалась на підставі Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальність, затвердженого постановою КМУ від 16.11.2011 №1182 (рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга, оформлене протоколом № 10/06 від 10.06.2016).

Згідно п. 32 Модельного статуту ТОВ вищим органом Товарситва є загальні збори. Загальні збори мають право приймати рішення з будь-якого питання діяльності Товариства, внесеного до порядку денного зборів, згідно з цим Статутом та законодавством.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла станом на 12.01.2017) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Пунктом 4.1.1 Статуту ТОВ фірма Райдуга (в редакції 20.08.2007) визначено, що загальні збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (їх представники), які володіють у сукупності володіють більше ніж 60% голосів.

Пунктом 43 Модельного статуту ТОВ, на підставі якого здійснювалась діяльність ТОВ фірма «Райдуга» станом на 12.01.2017, визначено, що загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства». Права учасника товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг узяти участі у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі в загальних зборах тощо.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Отже при вирішенні корпоративного спору, суд має встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"(в редакції, чинній на 12.01.2017), про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Положення статуту ТОВ фірма Райдуга (в редакції 20.08.2007) не містять вказівок щодо способу повідомлення з визначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, а також строків направлення повідомлення учасникам товариства про призначення таких зборів.

Пунктом 35 Модельного статуту ТОВ, на підставі якого здійснювалась діяльність ТОВ фірма «Райдуга» станом на 12.01.2017, передбачалось, що учасникам Товариства повідомляється про проведення загальних зборів не пізніше ніж за 30 днів до їх скликання у порядку, визначеному загальними зборами. У повідомленні, зокрема, зазначаються час і місце проведення таких зборів та їх порядок денний.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як учасник Товариства не брав участі в оспорюваних загальних зборах, докази дотримання відповідачем вимог закону щодо процедури скликання і проведення 12.01.2017 зборів учасників ТОВ фірма Райдуга відсутні.

При цьому, недотримання вимог закону та установчих документів господарських товариств під час скликання і проведення їх загальних зборів є порушенням права учасника господарського товариства на участь у роботі цього органу (п. 2.2.3 рекомендацій Вищого господарського суду України "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" від 28.12.2007 № 04-5/14).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що скликання і намір проведення зборів Учасників за відсутності повідомлення всіх учасників Товариства про місце та час їх проведення, свідчать про скликання і намір проведення зборів 12.01.2017 з порушенням Закону України "Про господарські товариства".

Також суд приймає до уваги, що відповідачем не заперечується той факт, що 12.01.2017 збори Учасників ТОВ фірма «Райдуга» взагалі не проводились, а складені документи не відповідають дійсності.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зважаючи на те, що відповідачем не заперечується той факт, що загальні збори Учасників Товариства 12.01.2017 не проводились та підтверджується факт недостовірності підписів на протоколі від 12.01.2017, а також з огляду на відсутність у суду сумнівів щодо достовірності обставин справи, суд дійшов висновку, що визнані учасниками справи обставини, не потребують додаткового доведення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 10.09.2013 у справі № 7/904/22/2013, підроблений підпис одного з учасників товариства на протоколі зборів цього товариства про внесення змін до установчих документів не може не мати правового значення.

Також слід зазначити, що у оскарженому протоколі зборів Учасників Товариства зазначено про прийняте рішення вивести зі складу учасників Товариства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 згідно поданої заяви від 12.01.2017, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М., зареєстровані в реєстрі за №№ 22, 23, 24.

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на 12.01.2017) учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства.

Аналогічні положення закріплені у підпунктах «а», «б», «в» частини першої 1 статті 10 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на 12.01.2017).

За змістом частини першої статті 148 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасник товариства має право вийти з товариства у будь-який строк незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Підставою припинення участі в господарському товаристві є юридичний факт подання учасником заяви про вихід з товариства. Вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника, вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником. Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства обов`язку виплатити колишньому учаснику вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві є повідомлення товариства про прийняте рішення.

Відтак, вихід з товариства є безпосередньою дією учасника, спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством з ініціативи учасника товариства, вчинення якої реалізується учасником шляхом подання до товариства заяви в письмовій формі, підписаної учасником.

У зв`язку із цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 127/16567/17 та від 07.04.2020 у справі №910/7674/18.

До матеріалів справи надано фотокопію заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 12.01.2017, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М., зареєстровані в реєстрі за №№ 22, 23, 24 (арк. справи 50, том 2).

Проте, згідно листа приватного нотаріуса Бойченко Тетяни Миколаївни від 21.05.2020 (арк. справи 91, том 2), від імені якої посвідчені документи, що стали підставою для проведення зміни учасників ТОВ фірма «Райдуга», нею не здійснювалися нотаріальні дії стосовно засвідчення справжності підпису на заяві по вихід зі складу засновників ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017, реєстрові номери 22, 23, 24 та на протоколі від 12.01.2017, реєстрові номери 27, 28, 29, 30, а також не здійснювалось нотаріальне посвідчення копії заяви про вихід зі складу засновників ТОВ «фірма «Райдуга» від 12.01.2017 реєстровий номер 25, під вказаними реєстровими номерами здійснено інші нотаріальні дії. Заява про вихід зі складу засновків ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017, реєстрові номери 22, 23, 24 викладена на бланку іншого нотаріуса.

Отже, у суду відсутні підстави вважати достовірним цей доказ в якості підтвердження волевиявлення вказаних учасників на вихід з Товариства та передачу своїх прав третій особі - ОСОБА_6 .

Разом з тим, підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям її третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. За таких обставин набуття іншою особою статусу учасника товариства шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства не відповідає положенням чинного законодавства.

З огляду викладені обставини, суд дійшов висновку, що рішення зборів учасників ТОВ фірма Райдуга, оформлене протоколом засідання загальних зборів № 12/01 від 12.01.2017, внаслідок чого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 виведено зі складу Учасників Товариства, а їх частки перейшли до ОСОБА_6 , прийняті без належних правових підстав.

Зважаючи на встановлені судом порушення ст.ст. 58, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", ст. 148 ЦК України та ст. 167 ГК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ фірма Райдуга, оформленого протоколом засідання загальних зборів № 12/01 від 12.01.2017, недійсним.

Відносно заяви позивача про поновлення процесуального строку подачі позовної заяви суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Станом на момент прийняття рішення загальних зборі в учасників ТОВ фірма «Райдуга» від 12.01.2017 діяла норма ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, відповідно до якої загальна позовна давність встановлювалась тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Судом встановлено факт порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Разом з тим, відповідної заяви про застосування судом позовної давності відповідачем не надано.

Позивач зазначив, що про порушене право він дізнався 21.11.2019, отримавши від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради засвідчені копії документів реєстраційної справи ТОВ фірма «Райдуга».

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Вищий господарський суд України в п. 2.2 постанови Пленуму від 29.05.13 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарський спорів» надав роз`яснення, згідно з якими позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Як зазначено в п. 2.3 цієї постанови Пленуму, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе визнати поважним причини пропуску позовної давності та відповідно до частини 5 ст. 267 ЦК України захистити порушене право позивача.

Щодо доводів відповідача, що загальні збори Товариства не проводились, тому не приймалось жодних рішень і не має що визнавати недійсним, вони свого підтвердження не знайшли, оскільки спірне рішення подано державному реєстратору для внесення відповідних змін щодо юридичної особи і згідно зі спірним рішенням внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцев та громадських формувань та зафіксовано зміну складу учасників Товариства, зміну місцезнаходження Товариства, зміну керівника Товариства, перерозподіл часток учасників Товариства тощо.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (Ван де Гурк проти Нідерландів).

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (надалі по тексту - ГПК України) визначено, що: «Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом».

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Факт порушення відповідачем вимог закону щодо процедури скликання і проведення 12.01.2017 зборів учасників ТОВ фірма Райдуга є доведеним.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга, оформлених протоколом від 12.01.2017 № 12/01.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу суд зазначає наступне.

Так, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо, зокрема, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Підпунктом д) пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю подається судове рішення, яке набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві.

В даному випадку, задоволення вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу не призведе до ефективного захисту прав позивача, оскільки особу, яка б відповідала за цією вимогою позивачем не визначено. Відповідачем у справі є ТОВ фірма «Райдуга», належним чином оформленого клопотання про залучення до участі у справі відповідача, який би відповідав за цією вимогою позивачем не надано.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального покладаються на обидві сторони пропорційно розміру визнаних судом обґрунтованими позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2102,00 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга (адреса реєстрації: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; адреса для кореспонденції: 49000, м. Дніпро, головпоштамт, а/с 125, ідентифікаційний код 30346411), оформлене протоколом від 12.01.2017 № 12/01.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірма Райдуга (адреса реєстрації: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; адреса для кореспонденції: 49000, м. Дніпро, головпоштамт, а/с 125, ідентифікаційний код 30346411) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання/адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий Кіровським РУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 07.04.1997) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення, у зв`язку із знаходженням судді Левкут В.В. з 12.10.2020 по 30.10.2020 на лікарняному, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 06.11.2020.

Суддя В.В. Левкут