СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" листопада 2020 р. Справа № 917/1428/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача вх. №3019 П/2 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.10.20 у справі № 917/1428/20

за позовом Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький колісний завод", м. Кременчук Полтавської області

до Акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким,що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.10.2020 у справі № 917/1428/20 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ОТП Банк" про застосування зустрічного забезпечення позову.

Відповідач -Акціонерне товариство "ОТП Банк" подав на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права та невідповідність викладених в ухвалі висновків суду обставинам справи, просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву відповідача про застосування зустрічного забезпечення позову.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на таке.

Статтею ст. 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1)про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);7) про відмову у відкритті провадження у справі;8) про передачу справи на розгляд іншого суду;9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;10) про затвердження мирової угоди;11) про призначення експертизи;12) про зупинення провадження у справі;13) про закриття провадження у справі;14) про залишення позову (заяви) без розгляду;15) окрема ухвала;16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;19) про відмову ухвалити додаткове рішення;20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення;21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами;22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання;23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Таким чином, у ч. 1 ст. 255 ГПК України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення. Однак до даного переліку не включено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення.

Слід зазначити, що у випадку, коли ухвала про відмову у вчиненні процесуальної дії підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції норми ч.1 ст.255 ГПК України містять пряму вказівку на таку можливість (наприклад, п.4, п.19, п.20 ч.1 ст.255 ГПК України).

Крім того, ст.141 ГПК України містить положення лише про те, що ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу (вх.№ 3019 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.10.2020 у справі № 917/1428/20 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 20 арк. та конверт на 1 арк., всього документів на 21 арк.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль