ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Справа № 915/1067/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 28 А; ідентифікаційний код 43212924)

до відповідачів:

1) Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, буд. 18, офіс 5; ідентифікаційний код 35065742)

2) Державне підприємство «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, будинок 4-6; ідентифікаційний код 39958500)

3) Приватне підприємство «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» (03039, м. Київ, Голосіївський проспект, буд. 19, кв. 138; ідентифікаційний код 21579949)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, буд. 38; ідентифікаційний код 34047020)

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )

про: визнання електронних торгів недійсними,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Луцишин Я.М., адвокат за ордером,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: не з`явився,

від відповідача-3: Харченко В.М., у порядку самопредставництва, керівник,

від третьої особи-1: не з`явився,

від третьої особи-2: не з`явився,

Суть спору:

07.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 31.07.2020 (вх. № 9727/20) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса); державного підприємства «Сетам» та приватного підприємства «Українська економіко-правова група» про визнання недійсними електронних торгів за лотом №416582 від 13.05.2020 щодо реалізації нежитлових приміщень літ. А заг. пл. 284,9 кв.м., літ. Б заг. пл. 43,1 кв.м., літ. В заг. пл. 121,8 кв.м., літ. Д. заг. пл. 41,1 кв.м., літ. Г заг. пл. 71,9 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 95.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: протоколу проведення електронних торгів № 479439 від 13.05.2020; роздруківки інформації з веб-сайту ДП «СЕТАМ» щодо лоту № 416582; Інформаційної довідки № 211899002 від 10.06.2020 з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна; Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2008; Договору іпотеки від 26.06.2008 з договором про внесення змін до нього; Договору про відступлення прав вимоги № 2245/К від 13.05.2020 з додатками до нього; застосування норм статей 16, 202, 203, 215, 572, 575, 584, 589, 656 Цивільного кодексу України, статей 1, 3, 7 Закону України «Про іпотеку», статей 12, 19 Закону України «Про заставу», статей 1, 51, Закону України «Про виконавче провадження» та мотивовані таким:

13.05.2020 року між Товариством з обмежено відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2245/К.

Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 та договорами забезпечення по кредиту, у тому числі, за договором іпотеки.

Інформацію про ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» як іпотекодержателя зазначеного нерухомого майна - нежитловий об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №0 від 26 червня 2008 року належним чином не виконує, загальна сума заборгованості останнього перед ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» складає 9 417 099,13 грн.

В проваджені Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 54414405 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Як стало відомо ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» з інформації розміщеній на сторінці ДП «СЕТАМ», 13 травня 2020 року зазначений предмет іпотеки - Нежитлові приміщення літ. А заг. пл. 284.9 кв.м.. літ. Б заг. пл. 43.1 кв.м. літ. В заг. пл. 121.8 кв.м.. літ. Д. заг. пл. 41,1 кв.м. літ. Г заг. пл. 71.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . реалізовано за результатами електронних торгів.

Відповідно до Протоколу № 479439 проведення електронних торгів від 13.05.2020 року Приватне підприємство «Українська економіко правова група» визнано переможцем.

Згоди на здійснення реалізації предмету іпотеки ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не давало. Реалізація нежитлових приміщень літ. А заг. пл. 284.9 кв.м.. літ. Б заг. пл. 43.1 кв.м.. літ. В заг. пл. 121.8 кв.м.. літ. Д. заг. пл. 41.1 кв.м. літ. Г заг. пл. 71.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за результатами електронних торгів, порушує майнові права та інтереси ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та не відповідає вимогам законодавства України.

Враховуючи, що: ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» є іпотекодержателем відповідного нерухомого майна; права ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» зареєстровані належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» значно перевищує ринкову вартість зазначеної нерухомості; - реалізація предмету Іпотеки для погашення заборгованості перед третьою особою (яка не є іпотеколежателем) є неправомірною.

Оскільки, державний виконавець з порушенням вимог закону передав на реалізацію через електронні торги нерухоме майно, яке не могло бути реалізоване не в рахунок погашення заборгованості перед кредитором, вимоги якого забезпечені іпотекою такого майна, є всі підстави для визнання результату таких торгів недійсним.

До позовної заяви були додані: заява про витребування доказів та заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 11.08.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1067/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі, в т.ч. розгляд заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, заяви позивача про витребування доказів та вирішення питання про залучення до участі у справі третіх осіб, було призначено на 15 вересня 2020 року об 11:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору; приписано Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у строк до 11.09.2020 надати до суду копії матеріалів виконавчого провадження №54414405, в межах якого відбулись оскаржувані електронні торги; запропоновано позивачу заздалегідь до дати проведення судового засідання: зазначити обставини необхідності вжиття заходів забезпечення позову та надати відповідні докази на підтвердження існуючої можливості ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду; зазначити про вжиті заходи для отримання доказів, зазначених у поданому суду клопотанні; надати обґрунтування для залучення до участі у справі третіх осіб, в т.ч. визначити сторону, на боці якої вказані особи будуть приймати участь у справі.

04.09.2020 до суду від Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов супровідний лист № 01.0583012/23 від 02.08.2020, з яким заявником, на виконання вимог ухвали від 11.08.2020, надано суду копії матеріалів виконавчого провадження № 54414405.

10.09.2020 до суду від Державного підприємства «СЕТАМ» надійшов відзив на позовну заяву б/н від 03.09.2020 (вх. № 11221/20), в якому заявник просить суд:

- прийняти відзив на позовну заяву до розгляду;

- відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі;

- розглянути справу у відсутності представника Державного підприємства «СЕТАМ».

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, мотивовані, зокрема, таким:

Описані у позовній заяві можливі порушення виконавцем не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними і мають самостійний спосіб оскарження, яким позивач не скористався.

Позивач повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулося порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; законні інтереси позивача порушенні.

Жодного порушення правил проведення електронних торгів на момент їх проведення, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача у результаті проведення спірних торгів у позовній заяві не доведено.

Ті обставини, на які посилається позивач, не вплинули і не могли вплинути на результат електронних торгів, адже вони не стосуються порядку їх проведення, а тому не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки внаслідок визнання недійсними спірних електронних торгів права позивача не будуть поновлені чи захищені.

15.09.2020 до суду від Приватного підприємства «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» надійшло клопотання № 01-00/39-39 від 15.09.2020, в якому заявник просить суд:

- надати справу: ун. № 915/1067/20 для ознайомлення та копіювання;

- запропонувати позивачеві, сторонам, інших учасникам судового розгляду надіслати (передати) відповідачеві ті процесуальні документи, які за процесуальним законом вони зобов`язані надіслати відповідачеві 3;

- оголосити перерву в судовому засіданні (відкласти судовий розгляд) для ознайомлення відповідача 3 зі справою: ун. № 915/1067/20, отримання в ній процесуальних документів, укладення договору з ОСОБА_3 , а також у зв`язку з поганим самопочуттям власника відповідача 3, яке виключає нормальну процесуальну діяльність;

- розглядати справу: ун. № 915/1067/20 в подальшому до закінчення карантину у зв`язку з поширенням інфекції «короновірус-19», а також в подальшому, без участі в судових засіданнях дистанційно, без явки до суду, ОСОБА_3 , відповідача 3 та його власника з використанням власних, відповідача 3 та його власника технічних засобів.

15.09.2020 в судове засідання з`явився лише керівник Приватного підприємства «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» (відповідач-3), якого суд заслухав.

В підготовчому засіданні 15.09.2020 суд відреагував на клопотання позивача про витребування доказів та клопотання відповідача-3 № 01-00/39-39 від 15.09.2020, з наведенням відповідної мотивації в судовій ухвалі.

Крім наведеного, в підготовчому засіданні 15.09.2020 суд розглянув заяву позивача про забезпечення позову та відмовив в її задоволенні, про що було постановлено відповідну ухвалу.

За результатами підготовчого засідання, проведеного 15.09.2020, судом було постановлено ухвалу, якою підготовче засідання у справі відкладено на 08 жовтня 2020 року о 10:30; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та ОСОБА_1 ; запропоновано третім особам надати суду та направити іншим учасникам справи письмові пояснення щодо суті спору.

За результатами підготовчого засідання 08.10.2020 судом було постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у даній справі, з призначенням її до судового розгляду по суті на 05 листопада 2020 року о 09:30.

Після звершення судового засідання 08.10.2020 до суду від позивача надійшли:

- телефонограма б/н від 08.10.2020 (вх. № 12641/20) зі змісту якої, зокрема, вбачається, що Приватне підприємство «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» 08.10.2020 надсилало клопотання про оголошення перерви та відкладення слухання у справі; представник відповідача-3 не зможе прибути в судове засідання, яке призначено на 08.10.2020; у випадку ненадходження клопотання вчасно до суду заявник просить оголосити перерву або відкласти розгляд справи на іншу дату; у випадку повторної неявки позивача без поважних причин заявник просить суд залишити позов без розгляду, надавши відповідачеві-3 строк, для подачі клопотання про відшкодування судових витрат;

- заява б/н від 08.10.2020 (вх. № 12654/20) про вступ у справу як представника;

- заяви: б/н від 08.10.2020 (вх. № ЕП 12640/20), б/н від 08.10.2020 (вх. № ЕП 12643/20), б/н від 08.10.2020 (вх. № ЕП 12690/20) про оголошення перерви в (відкладення судового засідання) тощо, в яких відповідач-3 просить суд: оголосити перерву (відкласти) в судовому (-е) засіданні (-я) у справі ун. № 915/1067/20 від 08.10.2020, о 10:30, визнавши, що відповідач 3 має намір подати докази, процесуальні документи, а причини неприбуття відповідача 3 за поважні; залишити позов у справі ун. № 915/1067/20 у випадку повторної неявки позивача у судове засідання у справі ун. № 915/1067/20, надавши у цьому випадку відповідачеві 3 встановлений нормами права строк для подання заяви (клопотання) розрахунку та документів щодо відшкодування понесених ним судових витрат; взяти до уваги, що відповідач 3 готує заяву про розгляд справи ун. № 915/1067/20 в режимі відеоконференції; надіслати відповідачеві 3 всі ухвали у справі ун. № 915/1067/20, які Госпосуд Миколаївської обл. йому раніше не надіслав.

09.10.2020 до суду від позивача надішли письмові пояснення на відзив б/н від 01.10.2020 (вх. № 12735/20).

Суд відмічає, що вказані пояснення не містять доказів їх направлення на адреси інших учасників справи, а тому, у відповідності до приписів ч. 6 ст. 165, ч. 3 ст. 166 ГПК України, не приймаються судом до розгляду.

02.11.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача-3 надійшло клопотання/заява б/н від 31.10.2020 (вх. № ЕП 13786/20), в якому заявник, зокрема, в п. 3.4 просить суд задовольнити заяву на підставі ч. 2 ст. 197 «Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції» ГПК України та проводити усі подальші судові засідання в режимі відеоконференції про що постановити ухвалу. Запропоноване представниками відповідача 3 місце для проведення судового засідання в режимі відеоконференції (зі сторони відповідача 3) - господарський суд міста Києва та/або приміщення представника 2 відповідача 3.

На вказане клопотання/заяву суд відреагував відповідною ухвалою від 03.11.2020.

03.11.2020 до суду від Приватного підприємство «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» надійшла така кореспонденція:

- заява б/н від 02.11.2020 (вх. № ЕП 13853/20 від 03.11.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій заявник просить суд надати представнику відповідача-3 та власнику відповідача-3 ОСОБА_4 можливість участі у судовому засіданні по справі № 915/1067/20, призначеному на 05.11.2020 о 09:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів;

- заява б/н від 02.11.2020 (вх. № ЕП 13858/20 від 03.11.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій заявник просить суд надати представнику відповідача-3 можливість участі у судовому засіданні по справі № 915/1067/20, призначеному на 05.11.2020 о 09:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів;

- заява б/н від 02.11.2020 (вх. № ЕП 13894/20 від 03.11.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій заявник просить суд надати представнику відповідача-3 можливість участі у судовому засіданні по справі № 915/1067/20, призначеному на 05.11.2020 о 09:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На вказані заяви суд відреагував відповідною ухвалою від 04.11.2020.

05.11.2020 на офіційну електронну пошту суду від відповідача-3 у встановленому процесуальним законом порядку надійшло клопотання/заява б/н від 05.11.2020 (вх. № ЕП 13997/20), в якому заявник просить суд:

- оголосити перерву (відкласти) в судовому (-е) засіданні (-я) у справі ун. № 915/1067/20, призначене на 05.11.2020, до закінчення карантину, зокрема, до 31.12.2020, з огляду на стрімке поширення в Україні, госпсуді Миколаївської обл, тощо небезпечної, гострої респіраторної хвороби COVID-19, викликаної коронавірусом SARS-CoV-2

- визнати причини неявки відповідача 3, його представників на поважні;

- не починати розгляд справи по суті, не продовжувати розгляд справи ун. № 915/1067/20 без представників відповідача 3, оскільки представники відповідача бажають особисто брати участь у судовому засіданні, зокрема, для та з метою надання особистих пояснень;

- задовольнити заяву на підставі ч. 2 ст. 197 «Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції» ГПК України та проводити усі подальші судові засідання в режимі відеоконференції про що постановити ухвалу. Запропоноване представниками відповідача 3 місце для проведення судового засідання в режимі відеоконференції (зі сторони відповідача 3) - господарський суд міста Києва та/або приміщення представника 2 відповідача 3;

- відповідач 3 інформує госпсуд Миколаївської області про те, що має наявні додаткові докази та намір подати останні та інші процесуальні документи, просить прийняти дані докази в момент подання та врахувати під час винесення рішення у даній справі;

- залишити позов у справі ун. № 915/1067/20 у випадку повторної неявки позивача у судове засідання у справі ун. № 915/1067/20 без розгляду;

- надати відповідачеві 3 (представникам 1, 2 відповідача 3) встановлений нормами права строк для подання заяви (клопотання) розрахунку, остаточного розрахунку понесених витрат, збитків, упущеної вигоди, витрат на правову допомогу тощо та документів щодо відшкодування понесених відповідачем 3 судових витрат;

- задовольнити заяву представника 2 відповідача 3 про розгляд справи ун. № 915/1067/20 в режимі відеоконференції в повному обсязі. У разі відмови - постановити обгрунтовану ухвалу;

- надіслати відповідачеві 3 всі матеріали справи № 915/1067/20 (починаючи із титульного аркушу), усі ухвали у справі ун. № 915/1067/20, які госпсуд Миколаївської обл. йому раніше не надіслав;

- дозволити відповідачу 3 (його представникам) надати остаточний розрахунок судових витрат понесених відповідачем 3 на правову допомогу після постановлення госпсудом Миколаївської обл. рішення (ухвали про залишення без розгляду) у справі ун. № 915/1067/20;

- надіслати усім учаснкам судового розгляду дане (-і) клопотання/заяви для ознайомлення з огляду на виконання представником 2 відповідача 3 вимог ГПКУкраїни - надсилання клопотань/заяв в електронній формі за електронним підписом через ПТК "Електронний суд" не потребує надсилання даних документів сторонам, учасникам справи в паперовій формі через ПАТ "Укрпошта";

- з огляду на ненадсилання госпсудом Миколаївської обл. в електронному вигляді усіх матеріалів справи ун. № 915/1067/20, шо унеможливило сформувати остаточну правову позицію представником відповідача 3 адвокатом А.Г. Авраменко, надати час для написання/подачі заперечень на позовну заяву 15 днів із моменту отримання усіх матеріалів справи в електронному вигляді, електронною поштою в системі ПТК "Електронний суд" про що потсановити відповідну ухвалу.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач-1 та відповідач-3 правом на подання відзиву у встановлений судом процесуальний строк не скористалися.

Треті особи письмових пояснень щодо суті позову суду не надали.

05.11.2020 в судове засідання з`явилися повноважні представники позивача та відповідача-3, яких суд заслухав. Інші учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, шляхом направлення на їх юридичні адреси копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2020 у справі № 915/1067/20.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників відповідача-1, відповідача-2 та третіх осіб.

В судовому засіданні 05.11.2020 суд розглянув клопотання/заяву відповідача-3 б/н від 05.11.2020 (вх. № ЕП 13997/20) з наведенням відповідної мотивації.

Після наведеного, суд заслухав вступні слова учасників справи. Крім того, у зв`язку з розглядом справи по суті за відсутності відповідача-2, суд оголосив стислий зміст відзиву Державного підприємства "Сетам".

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 05.11.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши у судовому засіданні представника позивача та відповідача-3, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного позову виступає немайнова вимога позивача про визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач підтверджує свою правову позицію такими доказами:

- протокол проведення електронних торгів № 479439 від 13.05.2020;

- роздруківка інформації з веб-сайту ДП «СЕТАМ»;

- Інформаційна довідка № 211899002 від 10.06.2020 з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна;

- Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2008;

- Договір іпотеки від 26.06.2008 з договором про внесення змін до нього;

- Договір про відступлення прав вимоги № 2245/К від 13.05.2020 з додатками до нього;

Відповідач-1, як уже було наведено вище, відзив суду не надав, водночас на виконання ухвали від 11.08.2020 надав суду копії матеріалів виконавчого провадження № 54414405.

Відповідач-2 на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- лист Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області № 01.0529594/23 від 21.02.2020 (заявка на реалізацію на електронних торгах арештованого майна на яке звернуто стягнення);

- Інформаційна довідка № 201320796 від 21.02.2020 з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна;

- роздруківка інформації з веб-сайту ДП «СЕТАМ»;

- протокол проведення електронних торгів № 471610 від 30.03.2020.

Інші учасники процесу будь-яких доказів по суті спірних правовідносин у справі суду не надали.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установлення вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Додатково слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів; правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Торги визнаються недійсними лише в тих випадках, коли під час їх підготовки і проведення були допущені порушення, що могли вплинути на результати торгів, та у зв`язку з цим були порушені права і законні інтереси особи, яка їх оспорює (висновок суду викладений з урахуванням правової позиції ВСУ у справі № 6-1884цс15, постанова від 18.11.2015).

З матеріалів справи судом встановлені такі обставини:

26.06.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як банком, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті (долар США) в сумі 126800,00, з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості не пізніше 25 червня 2015 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, 26.06.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки (з урахуванням Договору про внесення змін до нього від 04.02.2009), за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку таке нерухоме майно (предмет іпотеки): Нежитловий об`єкт (опис об`єкта: основна будівля за літ. А загальною площею 284.9 кв.м., основна будівля за літ. Б загальною площею 43.1 кв.м., основна будівля за літ. В загальною площею 121,8 кв.м., основна будівля за літ. Г загальною площею 71,9 кв.м., основна будівля за літ. Д загальною площею 41,1 кв.м., сарай за літ. Е, сарай за літ. Ж, вбиральня за літ. З, сарай за літ. О, бесідка за літ. И, погріб за літ. Т, огорожі №7,8,14,15 та споруди № І,9,10). що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 26.06.2008 у загальній сумі 141812,86 дол. США, що еквівалентно 1132233,88 грн.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСибБанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором №0 від 26.06.2008 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.02.2017 було замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі №12-585/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредитному договору №0 від 26.06.2008 року у сумі 141812,86 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1132233,88 грн., та судові витрати у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн., а саме первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, поштова адреса: 04080, м. Київ, вул. Мельникова, 81, корпус 20).

01.08.2017 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 12-585/2011 від 07.03.2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 кредитному договору №0 від 26.06.2008.

Постановою державного виконавця від 02.08.2017 було відкрито виконавче провадження № 54414405 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

У ході примусового виконання (копії матеріалів виконавчого провадження надані відповідачем-1 та знаходяться в матеріалах справи - т. 1, а.с. 47-253) 07.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника: нежитловий об`єкти по АДРЕСА_3 , який складається з основних будівель лі. А, загальною площею 284,9 м2, літ. Б, загальною площею 43,1 м2, літ. В загальною площею 121,8 м2, літ. Д загальною площею 41,1 м2, літ. Г загальною площею 71,9 м2, службових будівель та споруд. Описане майно прийнято на відповідальне зберігання представник стягувача - ППАТ «Дельта Банк».

У подальшому державним виконавцем виносилися постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарюванні для участі у виконавчому провадженні від 07.12.2017 та 24.01.2020.

Матеріали справи містять висновок з незалежної оцінки майна станом на 21.12.2017 та звіт про незалежну оцінку описаного та арештованого майна від 28.01.2020.

Повідомлення про оцінку майна боржника направлялися державним виконавцем стягувачу та боржнику у виконавчому провадженні.

Крім того, державним виконавцем двічі направлялися Державному підприємству «Сетам» (відповідач-2) заявки від 28.12.2017 № 01.0550014/20 та від 21.02.2020 № 01.0529594/23 на реалізацію арештованого майна (предмета іпотеки) за виконавчим провадженням ВП № 54414405 (том 1, а.с. 120-121,188-189) на електронних торгах.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем-2 неодноразово призначалося проведення електронних торгів щодо предмета іпотеки - нежитлового об`єкта, загальною площею 562,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , які не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників, що вбачається з:

- протоколу № 313616 проведення електронних торгів від 29.01.2018;

- протоколу № 320456 проведення електронних торгів від 12.03.2018;

- протоколу № 328517 проведення електронних торгів від 25.04.2018;

- протоколу № 471610 проведення електронних торгів від 30.03.2020.

13.05.2020 предмет іпотеки був реалізований шляхом продажу на електронних торгах Приватному підприємству «Українська економіко-правова група» за ціною аукціону - 405000,00 грн, що було оформлено протоколом № 479439 проведення електронних торгів від 13.05.2020.

Матеріали справи також свідчать про те, що 13.05.2020 між Товариством з обмежено відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2245/К, відповідно до умов якого Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» відступлено Товариству з обмежено відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами. договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 та договорами забезпечення по кредиту, у тому числі, за договором іпотеки.

У подальшому, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.05.2020 було замінено сторону стягувача по справі № 2-585/2011, з Акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (, юридична адреса: 04073, м. Київ, вул. Степана Бандери, 28-А).

Постановою державного виконавця від 29.07.2020 про зміну сторони виконавчого провадження було замінено сторону стягувача з ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» у виконавчому проваджені № 54414405.

Як вбачається з наданих Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) матеріалів виконавчого провадження №54414405, орган ДВС видав розпорядження №54414405 від 29.07.2020, яким зазначив, що грошові кошти від продажу майна в сумі 349090,91 грн., що надійшли на рахунок 27.05.2020 слід перерахувати на користь ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» (т. 2, а.с. 247), що було здійснено на підставі платіжного доручення № 9169 від 30.07.2020 (т. 2, а.с. 248).

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що на думку позивача спірні електронні торги з продажу нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, що відбулися 13.05.2020, були проведені з порушенням майнових прав та інтересів ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та не відповідали вимогам законодавства України, зокрема, приписам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Слід зазначити, що примусова реалізація арештованого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Суд вважає за необхідне зауважити, що правовий аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що положення не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким відсилочним документом, який розроблений на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок реалізації арештованого майна у разі невиконання боржником рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Порядок реалізації арештованого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Згідно з вищевказаним Порядком реалізації арештованого майна електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.

Таким чином, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні підготовчих дій з метою проведення електронних торгів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна підлягають оскарженню в спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі № 201/18443/17.

Судом взято до уваги те, що ні на момент опису і арешту майна, ні під час проведення оцінки, ні після передачі цього майна на реалізацію, дії державного виконавця оскаржені не були.

При цьому, твердження позивача про ненадання згоди іпотекодержателем на реалізацію предмета іпотеки відхиляються судом та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з таким:

По-перше, і на момент передання майна на реалізацію, і на момент проведення спірних електронних торгів стягувачем у виконавчому провадженні № 54414405 та іпотекодержателем за договором іпотеки виступало саме Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Суд вважає слушним усне зауваження представника відповідача-3 у судовому засіданні щодо важливості встановлення у даній справі моменту переходу права вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги № 2245/К від 13.05.2020 від Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до Товариства з обмежено відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Так, на момент передачі спірного майна на реалізацію (27.02.2020) стягувачем у виконавчому провадженні №54414405 було Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» . Договір купівлі-продажу прав вимоги №2245/К від 13.05.2020, за яким ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло права вимоги, у тому числі до ОСОБА_1 , за кредитним договором №0 та договорами забезпечення по кредиту, у тому числі, за договором іпотеки, укладено 13.05.2020, тобто у день проведення спірних електронних торгів. Таким чином, при передачі спірного майна на реалізацію державним виконавцем не було допущено жодних порушень законодавства України. Також на момент проведення спірних електронних торгів стягувачем у виконавчому провадженні №54414405 було Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

По-друге, суд відмічає, що порядку надання згоди на здійснення реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог безпосередньо іпотекодержателя, чинним законодавством не передбачено.

При цьому, як уже було наведено вище, грошові кошти від продажу майна на спірних електронних торгах були перераховані відділом ДВС на розрахунковий рахунок позивача - Товариства з обмежено відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», яке на момент здійснення такого перерахування уже було стягувачем у виконавчому провадженні №54414405.

Суд вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17, під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів судами повинно бути встановлено:

- чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало;

- чи вплинули ці порушення на результат торгів;

- чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

У даній справі позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодних порушень правил проведення електронних торгів на момент їх проведення, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача у результаті проведення спірних торгів.

Суд погоджується з відповідачем-2, що та обставини, на які посилається позивач, не вплинули і не могли вплинути на результат електронних торгів, адже вони не стосуються порядку їх проведення, а тому не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачами, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 28 А; ідентифікаційний код 43212924);

Відповідач-1: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, буд. 18, офіс 5; ідентифікаційний код 35065742);

Відповідач-2: Державне підприємство «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, будинок 4-6; ідентифікаційний код 39958500);

Відповідач-3: Приватне підприємство «УКРАЇНСЬКА ЕКОНОМІКО-ПРАВОВА ГРУПА» (03039, м. Київ, Голосіївський проспект, буд. 19, кв. 138; ідентифікаційний код 21579949);

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, буд. 38; ідентифікаційний код 34047020);

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено та підписано судом 16.11.2020.

Суддя О.Г. Смородінова