Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Салацькій О. В., розглянувши
заяву Громадської організації "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Приватного підприємства "Ві Ай Пі Департамент"
до Громадської організації "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки"
про визнання недостовірною та спростування інформації, стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн.
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Франчук А. В.
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Приватного підприємства "Ві Ай Пі Департамент" (далі - ПП "Ві Ай Пі Департамент", позивач) до Громадської організації "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" (далі - Асоціація, відповідач) про визнання недостовірною та спростування інформації, стягнення моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн.
Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), після її перегляду Верховним Судом. За результатами нового розгляду справи рішенням суду від 24.09.2020 р. у задоволенні позову ПП "Ві Ай Пі Департамент" було відмовлено, стягнуто з позивача на користь ГО "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" судовий збір за подані апеляційну та касаційну скарги у сумі 12 334,00 грн.
Після ухвалення вказаного судового рішення - 28.09.2020 р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява ГО "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" (відповідача) про розподіл витрат на правничу допомогу у сумі 44 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної та касаційної скарг у загальній сумі 12 334,00 грн.
За змістом ст. 221 ГПК України суд за заявою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 221 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 р. розгляд вказаної заяви вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням учасників справи.
Представник заявника (відповідача) у судовому засіданні просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у заявленій ним сумі, щодо витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної та касаційної скарг - просив не розглядати в цій частині вимог, оскільки вони вже були вирішені судом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень щодо стягнення судових витрат не надав.
Відповідно до ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Отже, суд вважає за можливе розглянути заяву про стягнення витрат на правничу допомогу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши заяву про розподіл витрат на правничу допомогу, заслухавши пояснення представника заявника (відповідача) та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України). Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 44 000,00 грн. заявник надав:
- договір про надання юридичних послуг від 26.09.2018 р., укладений між адвокатом Франчуком А. В. та ГО "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" (замовник) та додатки до цього договору від 15.06.2019 р., від 04.02.2020 р., від 25.09.2020 р., у яких сторони домовились, що за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у розмірі, який визначається з розрахунку 500,00 грн. за одну годину роботи та 1 000,00 грн. за одне судове засідання (п. 1.2 додатків);
- акти приймання-передачі наданих послуг від 05.06.2019 р. на суму 25 000,00 грн., від 25.09.2020 р. на суму 10 000,00 грн., від 25.09.2020 р. на суму 9 000,00 грн., що разом складає 44 000,00 грн., у яких сторони погодили обсяг наданих адвокатом Франчуком А. В. послуг відповідачу (по кожній інстанції суду) із детальним переліком виконаних робіт та зазначеним обсягом витраченого адвокатом часу, що становило 37 годин та участь у 13 судових засіданнях з розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій;
- рахунки-фактури № 05/06/1-19 від 05.06.2019 р., № 25/09/20-1 від 25.09.2020 р., № 25/09/20-2 від 25.09.2020 р. на оплату наданої правничої допомоги на суму 44 000,00 грн.;
- ордери на представництво інтересів позивача в суді адвокатом Франчуком А. В. (серія КС № 537880 від 10.09.2019 р., КС № 537925 від 04.02.2020 р.);
- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Франчуку А. В. (№ 2997/10 від 24.11.2005 р.);
- платіжні доручення № 315 від 05.06.2019 р., № 399 від 25.09.2020 р., № 400 від 25.09.2020 р. на загальну суму 44 000,00 грн.
Суд, дослідивши надані відповідачем докази, вважає їх достатніми для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У даному випадку суд враховує категорію справи, яка має середній ступінь складності, обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи у всіх судових інстанціях, кількість затраченого ним часу та прибуття у судові засідання до господарських судів, що знаходяться за місцем надання послуг в місті Києві.
Також суд бере до уваги ту обставину, що новий розгляд справи у Господарському суді міста Києва не вимагав від адвоката додаткових витрат часу та вмінь для формування своєї правової позиції (яка була незмінною протягом всього розгляду справи), відшукання нових доказів, надання додаткового правового аналізу наявним у справі доказам, відсутність необхідності у повторних процесуальних діях адвоката під час розгляду справи (надання однотипних пояснень, заявлення повторних клопотань).
Тому, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ГО "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн. та покласти їх на позивача на підставі ст. 129 ГПК України, згідно з якою у разі відмови у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою відповідачем судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг у загальній сумі 12 334,00 грн., то суд враховує, що питання про розподіл цих витрат вже було вирішене судом у рішенні по даній справі від 24.09.2020 р., у зв`язку з чим немає підстав для повторного розподілу вказаних витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Заяву Громадської організації "Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
У решті вимог заяви про розподіл судових витрат - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 22 жовтня 2020 року.
Повний текст додаткового рішення складений 12 листопада 2020 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К. І.