ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/366/20

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Калиновського Ю.С., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до фізичної особи - підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни про стягнення 44 735,55грн та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни до Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним договору та повернення 72829,88грн,

за участю представників від:

позивача - Грабовий О.С. (ордер серії КС №537715 від 11.08.2020;

відповідача - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП "Міський магазин") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни (далі - ФОП Протасова А.Р.) про стягнення 44735,55грн (складається з 29366,77грн - основний борг; 8725,46грн - втрати від інфляції за період з 29.12.2016 по 27.01.2020; 2713,00грн - 3% річних за період з 29.12.2016 по 27.01.2020; 3930,32грн - пеня, яка нарахована за період з 29.12.2016 по 28.06.2017).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором № ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в частині здійснення оплати за облаштування та утримання місця у встановлений договором строк (т.1 а.с.1-10).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2020 судом: відкрито провадження у справі за поданим позовом; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання; встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій (т.1 а.с.107-108).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем - 04.03.2020, а відповідачем - 05.03.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за №№129, 250 (т.1 а.с.110-111).

02.04.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с.136-141) та зустрічний позов з клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позов та зустрічного позову (т.1 а.с.123-126,28-131).

Ухвалою від 07.04.2020 судом задоволено відповідне клопотання та поновлено ФОП Протасовій А.Р. строк для подання відзиву та зустрічного позову (т.1 а.с.163-165).

У поданому відзиві відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відхиляючи позовні вимоги, відповідач посилається на те, що:

- послуги за договором № ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 ФОП Протасова А.Р. не отримувала, розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі не відбулось та підприємницька діяльність не здійснювалось з торгівлі гарячими напоями, безалкогольними напоями (окрім пива), морозивом тощо;

- позивач не здійснював облаштування місця розташування засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та не передав його в стані, придатному для здійснення підприємницької діяльності;

- платежі на суму 72829,88грн, які здійснено в рахунок забезпечення у вигляді авансового платежу, не є підтвердженням згоди на отримання послуг та підписання акту приймання - передачі послуг, який розцінюватиметься податковими органами як фіктивна господарська операція;

- позивачу було відомо про заборону розміщення засобів пересувної торгівлі на місці №ПЧ-П-10249 (вул. Михайла Грушевського, 9) розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради №2211 від 05.12.2018;

- договір, на який позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог, має ознаки недійсного правочину (т.1 а.с.136-143).

27.04.2020 від позивача, з порушенням встановленого судом строку, надійшла відповідь на відзив (здана відділенню зв`язку 23.04.2020 для направлення до суду).

У відповіді на відзив позивач вказує, що:

- місце розташування відповідачем засобу визначено договором, а відсутність додатків до договору (акту огляду місця та його фотофіксації) не підтверджує не надання відповідного місця відповідачу;

- відповідач протягом дії договору не висловлював заперечень щодо факту надання послуг, за фактом надання яких складені акти (т.1 а.с.176-179).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2020: прийнято зустрічну позовну заяву ФОП Протасової А.Р. до КП "Міський магазин" про визнання недійсним договору та повернення 72 829,88грн; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено проведення підготовчого засідання на 27.05.2020 о 14:00; встановлено строк для подання відзиву на зустрічний позов (т.1 а.с.201-203).

У зустрічній позовній заяві відповідач просить: визнати недійсним договір № ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, укладений між КП "Міський магазин" та ФОП Протасовою А.Р.; зобов`язати КП "Міський магазин" повернути ФОП Протасовій А.Р. сплачені грошові кошти у розмірі 72829,88грн.

В обґрунтування вимог зустрічного позову, ФОП Протасова А.Р. посилається на те, що договір № ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі не відповідає вимогам чинного законодавства, а волевиявлення відповідачки за первісним позовом не відповідало її внутрішній волі та такий договір не був спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним. Так, відповідач вказує, що вважала місце розташування засобу таким, що відповідає вимогам, які встановлюються для розміщення таких засобів, однак, відповідне місце не дозволяло здійснювати підприємницьку діяльність, що позбавило можливості реально здійснювати відповідну діяльність (т.1 а.с.205-218).

Ухвалу від 28.04.2020 позивач отримав 05.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №90 (т.1 а.с.265).

21.05.2020 від позивача за первісним позовом у встановлений судом строк (здано для відправлення до суду відділенню зв`язку 19.05.2020) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

У відзиві позивач просить у задоволенні вимог зустрічного позову відмовити. Позивач вказує, що договір відповідає чинному законодавству і, підписавши його, відповідач отримав можливість здійснювати підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі у місці, визначеному у спірному договору. Як вказує позивач, відповідач пройшов всю процедуру участі у торгах, у т.ч. вибрав точне місце розташування на мапі, тому посилання відповідача на відсутність волі не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що відповідачка сплачувала платежі за договором та здійснювала підприємницьку діяльність, про що свідчить сплата нею рахунку за каву, а ним забезпечено можливість здійснювати нею таку діяльність (т.2 а.с.2-9).

27.05.2020 судом постановлено ухвали, що занесені до протоколу засідання, якими: продовжено позивачу строку для подання відповіді на відзив, оскільки визнано причини його пропуску поважними та прийнято таку відповідь на відзив; продовжено відповідачу строк для подання заперечення з доказами в обґрунтування його доводів та доказами направлення копій позивачу та встановлено, що вони можуть бути подані не пізніше двох днів з дня закінчення карантину; встановлено строк відповідачу для надання відповіді на відзив (щодо зустрічних вимог) з наданням доказів в обґрунтування доводів та доказів направлення його копії з додатками позивачу не пізніше двох днів з дня закінчення карантину, а позивачу для надання заперечень (щодо зустрічних вимог) з наданням доказів в обґрунтування доводів та доказів направлення його копії з додатками позивачу протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:00 26.06.2020 (т.2 а.с.22-24).

Продовжуючи встановлені процесуальні строки, суд виходив з того, що запровадження карантину на всій території України у період дії таких строків могло утруднити вчинення сторонами відповідних дій, а відповідь на відзив, що подана з пропущенням встановленого строку, прийнята з урахуванням також того, що відповідачу продовжено строк для подання відзиву, лише після отримання копії якого позивач міг реалізувати право на подання відповіді на такий відзив.

25.06.2020 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом просив суд витребувати у відповідача:

- копії акту огляду місця та фотофіксації місця за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, (згідно з пп.12.2.1, 12.2.2 договору №ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 є його додатками);

- копії документів понесення витрат на встановлення урн, контейнерів для збору побутових відходів, своєчасне вивезення сміття та прибирання території у місці розташування засобу торгівлі;

- копій журналу обліку робочого часу працівників позивача за первісним позовом, які безпосередньо виконували облаштування місця торгівлі;

- копій укладених договорів, актів виконаних робіт (платіжні доручення) з постачальниками/виконавцями таких послуг, - якщо обумовлене договором облаштування здійснювались не позивачем за первісним позовом, а іншими залученими організаціями;

- копій звернень (заяв, листів) ФОП Протасової А.Р. до КП "Міський магазин", які подавались та реєструвались канцелярією підприємства у період з 10.07.2016 по 10.10.2016;

- копій витягів з журналу реєстрації вхідної кореспонденції за період з 10.07.2016 до 10.10.2016;

- копії розпорядження (наказу) на підставі якого Тихомиров О.Б. мав правомочності (повноваження) виконувати обов`язки директора КП "Міський магазин" та підписувати договори щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі станом на дату укладення договору - 04.07.2016.

Також у вказаному клопотанні відповідач просить суд зобов`язати:

- КП "Міський магазин" надати докази вчинення облаштування та утримання місця з детальним переліченням наданих послуг та надати докази організації розміщення та функціонування місця відповідно до вимог п. 7.2 розпорядження виконавчого органу Київської міської державної адміністрації №300 від 02.04.2015 (в редакції клопотання, яке змінено відповідно до поданого в судовому засіданні);

- Департамент промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) надати інформацію, яким вимогам чинного законодавства не відповідало місце позиції 165, №ПЧ-П-10249 у схемі розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в м.Києві, затвердженої розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 23.07.2015 №731, що потрапило до переліку місць, які виключені зі схеми на підставі внесених змін, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 05.12.2016 №2211.

В обґрунтування поданого клопотання, відповідач за первісним позовом посилавя на те, що такі документи могли підтвердити чи спростувати факт надання послуг з облаштування та утримання місця торгівлі, звернення відповідача до позивача за первісним позовом з вимогами забезпечити облаштування та утримання місця та надати можливість розміщення засобу торгівлі. Звернення ж до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), на думку відповідача, може підтвердити підстави для висновку про недійсність правочину.

Ухвалою від 26.06.2020 судом частково задоволено подане відповідачем клопотання про витребування доказів, а саме: зобов`язано позивача надати суду докази на виконання обов`язків згідно з п.7.3 розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02.04.2015 №300 "Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в м. Києві" в частині облаштування та утримання в період дії договору №ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016, укладеного сторонами, місця для розміщення засобу дрібнороздрібної торгівельної мережі (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 9) (т.2 а.с.55-60).

Судом відмовлено у задоволенні клопотання в частині надання актів огляду місця та фотофіксації місця, оскільки: доказів того, що такі документи існують відповідачем не надано; у відзиві відповідач сам зазначив, що такі документи не складались, а позивач такої обставини не спростував у відповіді на відзив; представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що такі документи взагалі не складались (т.1 а.с.176-179).

Судом також відмовлено у задоволенні клопотання в частині витребування документів понесення витрат на встановлення урн, контейнерів, своєчасне вивезення сміття та прибирання, копії журналів обліку робочого часу працівників, які безпосередньо виконували облаштування місця, копії укладених договорів, актів виконаних робіт з постачальниками/виконавцями, оскільки відповідач, в порушення вимог п.1 ч.2, ч.3 ст.81 ГПК України, не назвав ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів (які саме договори, з ким та коли укладені, докази тощо). З урахуванням того, що клопотання у цій частині пов`язано та фактично має одну мету з клопотанням в частині про зобов`язання відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України надати докази вчинення позивачем певних дій, суд у витребуванні певних доказів, які не конкретизовані, відмовив та задовольнив клопотання в частині надання доказів на виконання обов`язків згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02.04.2015 №300 "Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в м. Києві" в частині облаштування та утримання в період дії договору №ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016, укладеного сторонами, місця для розміщення засобу дрібнороздрібної торгівельної мережі (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 9), виконання обов`язків, визначених п.7.3 такого розпорядження.

Оскільки відповідач не довів факту звернення до позивача з заявами, листами, не назвав дату таких листів, номер та зміст (тему) кожного з них, суд відмовив у задоволенні клопотання в частині витребування таких доказів та витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції, з урахуванням положень пп.1,3 ч.2 ст.81 ГПК України.

В частині витребування доказів наявності повноважень у Тихомирова О.Б. підписувати спірний договір відмовлено, оскільки позивач не оспорює повноваження особи, яка діяла від його імені, а навпаки на підставі такого договору заявляє вимоги у даній справі. Отже, дослідження відповідного питання не має значення для вирішення спорів у даній справі, оскільки навіть у разі укладення спірного договору від імені позивача такою особою з перевищенням повноважень наступне схвалення такого договору в силу ч. 2 ст.241 ЦК України, особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

В частині витребування у Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) інформації, яким вимогам чинного законодавства не відповідало місце позиції 165, №ПЧ-П-10249 у схемі розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в м. Києві, затвердженою розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 23.07.2015 №731, що потрапило до переліку місць, які були виключені зі схеми на підставі внесених змін, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 05.12.2016 №2211, суд відмовив, оскільки відповідне розпорядження прийнято після укладення та припинення дії спірного договору, а в момент укладення такого договору відповідні зміни не були внесені і розпорядження №731 не було визнано у відповідній частині таким, що не відповідає чинному законодавству.

В судовому засіданні 26.06.2020 оголошено перерву до 16:45 15.07.2020, про що сторони повідомлені під розписку (т.2 а.с.62).

Ухвалою суду від 15.07.2020, яка занесена до протоколу, суд постановив: продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 16:10 26.08.2020 (т. 2 а.с.66-68).

11.08.2020 від відповідача надійшла заява про продовження строку для подачі заперечень на відзив, а також заперечення на відзив (т.2 а.с.70, 73-75).

У запереченні відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів забезпечення відповідачу можливості здійснювати підприємницьку діяльність та облаштування місця. Крім того, відповідач вказує на пропуск строку позовної давності позивачем за вимогами про стягнення боргу та неустойки (т.2 а.с.73-75).

25.08.2020 від позивача надійшли пояснення, у яких позивач вказує на неможливість надання документів, витребуваних ухвалою суду від 26.06.2020, з тих причин, що строк зберігання таких документів становить три роки (т.2 а.с.78-79).

26.08.2020 відповідачем подано пояснення (т.2 а.с.81-87), а також клопотання про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн (т.2 а.с.92-93).

У поясненні, яке фактично є запереченням відповідача на позов, відповідач вказує, що місце розміщення засобу виявилось непридатним для використання, не було відокремлене, що позбавило можливості провадження діяльності з торгівлі гарячими напоями та морозивом. Також, відповідачка вказує, що, якщо б в момент укладення договору знала, що зі сторони позивача правочин не буде спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, місце буде таким, що не допускає здійснення підприємницької діяльності, і розпочати діяльність не буде можливості, вона б не укладала відповідний договір та не брала б участі у торгах. Окрім того, відповідачка стверджує, що позивач жодного разу не ставив питання щодо підписання актів, а відповідні послуги щодо яких такі акти складені не надавались.

Ухвалою від 26.08.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, судом: задоволено клопотання відповідача щодо продовження строку для подання заперечень на відзив, продовжено відповідний строк та прийнято вказані заперечення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:00 23.09.2020 (т.2 а.с.101-103).

Ухвалою суду від 23.09.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 09:45 15.10.2020 (т.2 а.с.105-107), про що сторони повідомлені під розписку (т.2 а.с.108).

07.10.2020 відповідачем подано заяву про застосування до вимог позивача у даній справі наслідків спливу строку позовної давності (т.2 а.с.109-110).

Ухвалою суду від 07.10.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 16:20 15.10.2020 (т.2 а.с.113-115), про що сторін повідомлено під розписку (т.2 а.с.116).

В судовому засіданні 23.09.2020 представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити, а у задоволені зустрічного позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні 23.09.2020 просив вимоги зустрічного позову задовольнити, а у задоволенні вимог первісного позову відмовити.

В судове засідання 15.10.2020 представник відповідача не з`явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника відповідача на повідомлені (т.2 а.с.116).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до повідомлення про проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівлі оголошено провести 16.06.2016 на електронному торговельному майданчику торги на право розміщення засобів пересувної торгівлі, відповідно до переліку, наведеному в додатку №1 (т.1 а.с.87-93).

Як вбачається з п. 66 такого додатку (а.с.94-103), одним із об`єктів щодо якого здійснювались торги є лот за №ПЧ-П-10249 - право на розміщення засобу пересувної торгівлі за адресою: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 9 площею 2,00 кв.м. Початкова ціна лота визначена у розмірі 4388,64грн; розмір гарантійного внеску - 15 000,00грн.

10.06.2016 ФОП Протасовою А.Р. відповідно до платіжного доручення №3 сплачено 15 000,00грн гарантійного внеску за участь у проведенні торгів (лот №ПЧ-П-10249) (т.1 а.с.35).

Відповідач був допущений до участі у торгах, як вбачається з списку заявників, що допущені до участі у торгах, який затверджено рішенням засідання комісії по проведенню торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві, що оформлене протоколом №34 від 14.06.2016 (т.1 а.с.79-86).

За результатами проведення торгів, комісією з проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі на території м. Києва прийнято рішення, зафіксоване протоколом №378 від 01.07.2016, відповідно до якого затверджено список переможців торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва від 16.06.2016 (додаток №1) (т.1 а.с.75).

Згідно п. 33 додатку №1 до відповідного протоколу, одним з переможців торгів є відповідач - ФОП Протасова А.Р. щодо лоту №ПЧ-П-10249 на право розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівлі з функціональним призначенням - торгівля гарячими напоями, безалкогольними напоями (окрім пива) та морозива, за адресою: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 9; площа - 2,00 кв.м. (т.1 а.с.76-78).

04.07.2016 між КП "Міський магазин" (сторона 1) та ФОП Протасовою А.Р. (сторона 2) укладено договір №ПЧ-П-10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (т.1 а.с.24-32), за умовами якого сторона 2 отримує можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у місці, визначеному згідно п. 1.2 та п. 1.3 вказаного договору та відповідає вимогам, що зазначені в п.1.4 договору, а також отримує послуги з облаштування і утримання місця, а сторона 1 надає послуги з облаштування та утримання місяця на умовах, визначених таким договором.

Відповідно до п. 1.2 договору місце визначене відповідно до схеми розміщення засобів дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, затвердженої розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.09.2015 №952, від 23.07.2015 №731, від 27.04.2016 №291.

Згідно п. 1.3 договору місце знаходиться за адресою: вулиця Михайла Грушевського, буд. 9. Функціональне призначення: гарячі напої, безалкогольні напої (окрім пива); морозиво (п.1.4.1 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору загальна плата за облаштування місця визначена за результатами торгів і складає суму в розмірі 218 489,65грн за дванадцять місяців.

Як передбачено п. 2.2 договору, починаючи з дати укладення договору, плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму 18 207,47грн з ПДВ.

Відповідно до п. 2.5 договору плата за облаштування та утримання місця, сплачується на рахунок сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Пунктом 2.6 договору визначено, що гарантійний внесок, який внесений стороною 2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7 договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за вказаним договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, сторона 2 зобов`язана сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в п. 2.7 вказаного договору.

Згідно п. 2.7 договору зобов`язання сторони 2 по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечуються авансовим платежем у розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: сторона 2 сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання вказаного договору, а сторона 1 зараховує авансовий платіж як плату за обслуговування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії вказаного договору.

Відповідно до п. 2.8 договору ненадання чи несвоєчасне надання в строк, зазначений в п. 2.5 вказаного договору, підписаного стороною 2 акту приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця сторони трактують як згоду прийняття стороною 2 послуг за вказаним договором належним чином і в повному обсязі та стверджують, що сторона 2 погоджується зі своїми фінансовими зобов`язаннями по розрахункам за надані послуги з облаштування та утримання місця.

Як передбачено п. 3.1.3 договору, сторона 1 має право, зокрема, відмовитись від вказаного договору (розірвати в односторонньому порядку вказаний договір) та вжити заходів для примусового демонтажу (переміщення) засобу пересувної торгівлі при простроченні сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця протягом одного місяця з дня закінчення строку платежу.

У відповідності до п. 3.2 сторона 1 зобов`язана, зокрема, забезпечити стороні 2 можливість провадити підприємницьку діяльність у засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в п. 1.1; а також забезпечити облаштування та належне утримання місця.

Згідно п. 3.3 договору сторона 2 має право у випадку зміни містобудівної ситуації, державних будівельних норм, зміни у розташуванні інженерних мереж, що унеможливлює облаштування та утримання місця з метою діяльності в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі згідно з умовами вказаного договору, за погодженням із стороною 1 перемістити такий засіб тимчасово в інше місце, визначене стороною 1 у письмовій формі; до закінчення строку зміни містобудівної ситуації, державних будівельних норм, зміни у розташуванні інженерних мереж. Також п.3.3.2 договору визначено право сторони 2 звернутись до сторони 1 з клопотанням про зменшення плати за облаштування та утримання місця, якщо з незалежних від неї обставин змінились умови, передбачені вказаним договором або істотно погіршився стан місця не з вини сторони 2.

Відповідно до п.3.4.1 договору сторона 2 зобов`язана, зокрема, вносити своєчасно та в повному обсязі плату за облаштування та утримання місця на рахунок сторони 1 згідно з реквізитами, зазначеними в главі 13 цього договору, у розмірі, строки та на умовах, визначених у цьому договорі.

Договором також передбачено, що сторона 2 протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами договору, зобов`язана укласти щодо засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі договір пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою відповідно до вимог рішення Київської міської ради від 23.02.2011 №56/5443 (п.2.2 договору).

Як передбачено п. 4.2 договору, протягом п`яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом строку дії цього договору сторони підписують відповідний акт приймання-передачі послуг.

За несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця, як визначено умовами укладеного сторонами договору, сторона 2 сплачує на користь сторони 1 пеню у розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України (п. 5.1 договору).

Розділом 12 вказаного договору передбачено, що до цього договору додається акт огляду місця та фотофіксація місця, зазначеного в п. 1.3 вказаного договору.

При цьому, згідно п. 12.11 договору визначено, що додатки до вказаного договору є його невід`ємними і складовими частинами.

Як визначено п.4.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 04.07.2016 року до 03.07.2017, а в частині сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань.

Судом встановлено, що за цим договором, окрім гарантійного внеску у розмірі 15 000грн. відповідачем сплачено: 08.07.2016 - 39 622,41грн платіжним дорученням №7, 08.08.2016 - 18 207,57грн відповідно до платіжного доручення №64395883 (т.1 а.с.36,37).

Отже, загалом за договором сплачено у період з 10.06.2016 по 08.08.2016 72 829,98грн, що також відповідає бухгалтерській довідці позивача (т.1 а.с.38).

19.12.2016 позивач звернувся до відповідача з листом (т.1 а.с.39), відповідно до якого вказував на наявність заборгованості у розмірі 72 928,89грн та повідомляв що у випадку невиконання заявлених вимог до 27.12.2016 буде вважати вищевказаний договір розірваним з 28.12.2016. Направлення вказаного листа відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист №696 (т.1 а.с.40).

Відповідно до протоколу засідання комісії позивача №55 від 28.12.2016 (т.1 а.с.48) вирішено розірвати договори щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі згідно Додатку №1 (т.1 а.с.48-49), зокрема, договір №ПЧ-П-10249/2050, укладений між сторонами у даній справі.

28.12.2016 керівником позивача прийнято наказ №18 про розірвання договорів згідно протоколу №55 вищевказаного засідання комісії (т.1 а.с.50).

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач вказує на наявність у відповідача не виконаних зобов`язань за відповідним договором щодо сплати за облаштування та утримання місця у розмірі 29 366,77грн, з яких: 16 445,36грн - за листопад 2016 року (з 01.11.2016 по 30.11.2016); 12 921,41грн - за грудень 2016 року (з 01.12.2016 по 28.12.2016).

У підтвердження факту надання відповідних послуг, позивач надає акти надання послуг за період з липня по грудень 2016 року (т.1 а.с.51-56), які не підписані відповідачем, що оспорює факт надання відповідних послуг та дійсність укладеного договору, про ним подано відповідний зустрічний позов.

Предметом спору за первісним позовом є наявність у відповідача обов`язку виконати зобов`язання за вищезазначеним договором в частині здійснення передбачених договором платежів та застосування до нього відповідальності, передбаченої законом та договором, за порушення відповідного зобов`язання. Предметом спору за зустрічним позовом є дійсність відповідного договору, на який позивач посилається як на підставу виникнення у нього права вимагати виконання визначених таким договором зобов`язань.

Вимоги зустрічного позову щодо визнання вищезазначеного договору недійсним не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України.

Оспоhюючи дійсність відповідного договору, позивач посилається на недодержання вимог ч.ч.1,3,5 ст.203 ЦК України, відповідно до яких:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1);

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3);

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (п.5).

Недійсний правочин, як визначено ч.1 ст.216 ЦК України, не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оспорюючи дійсність договору, у зустрічному позові відповідач посилається на те, що він суперечить ч.1 ст.648 ЦК України, відповідно до якої зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

При цьому, відповідач стверджує, що такий договір не відповідає розпорядженню Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) №300 від 02.04.2015 (далі - розпорядження №300), яким затверджено Порядок розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві (далі - Порядок).

Як визначено п.3 розпорядження №300, розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва здійснюється відповідно до схеми розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та схеми розміщення об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, розроблених з урахуванням зонування розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві та затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно п. 4 вищезазначеного розпорядження право на розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі виборюється на торгах.

Пунктом 6 відповідного розпорядження КП "Міський магазин" визначено замовником робіт з облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, організатором торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а також уповноважено укладати за результатами зазначених торгів договори із суб`єктами господарювання щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Судом встановлено, що право на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі відповідач виборов на торгах. При цьому, відповідач вважає, що спірний договір, який укладено за результатами відповідних торгів, не відповідає біржовій документації, оскільки протокол №4481 від 16.06.2016 про результати торгів від 16.06.2016 №37, зазначений в пп.1.1, 2.1. договору, не є біржовим документом за результатами торгів.

В силу п.3.12 Порядку, на який посилається відповідач, визначено, що результати торгів оформлюються протоколами, які підписують уповноважені працівники товарної біржі, переможці торгів, з такими відомостями: предмет торгів; номер лота; переможець торгів; остаточна ціна торгів, заявлена переможцем торгів.

Однак, сам відповідач надав копію відповідного протоколу, який містить визначені відповідним пунктом відомості, який підписано уповноваженим працівником Товарної біржі «Перспектива-коммодіті», переможцем торгів - відповідачем, а також позивачем (т.1 а.с. 231-235).

Також відповідач вказує, що право на розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі, яке, в силу п.4 розпорядження, виборюється на торгах, у договорі перетворюється на можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі.

Разом з тим, п.12 розпорядження визначено, що суб`єкти господарювання, які будуть провадити підприємницьку діяльність відповідно до цього розпорядження, мають дотримуватися Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 N 1051/1051, правил торговельної діяльності, санітарних норм та вимог цього розпорядження.

Отже, зміст відповідного розпорядження №300 та Порядку, який затверджений ним передбачає не лише виникнення права на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівлі, яке виборюється на торгах, у випадку дотримання визначених такими документами умов та укладення договору, але й передбачають, що за допомогою такого засобу буде здійснюватись підприємницька діяльність, зокрема, торгівельна діяльність. Таким чином. зазначення у договорі того, що сторона отримує можливість проводити підприємницьку діяльність у відповідному засобі, який розміщується у визначеному у договорі місці, право на яке виборола сторонам за договором на торгам, не суперечить відповідному розпорядженню та Порядку, який ним затверджено.

Також, відповідач вказує, що спірний договір не визначає покладені на позивача обов`язки, визначені відповідним розпорядженням №300 щодо забезпечення облаштування та утримання місць для розміщення відповідних засобів пересувної дрібнороздрібної мережі.

Разом з тим, п.3.2.2 відповідного договору передбачає зобов`язання сторони 1 - позивача у справі забезпечити облаштування та належне утримання місця, а розпорядження №300, яке вже встановлює для позивача певні обов`язки як замовником робіт з облаштування та утримання місць для розміщення відповідних засобів, та Порядок не містять певних вимог до змісту договорів, укладених за результатами торгів, а лише визначають особливості їх укладення (п.4 Порядку). Відповідним розпорядженням №300 типова форма договору, який укладається за результатами торгів, не затверджувалась.

Окрім того, відповідач вказував, що порядок сплати, визначений договором, не пов`язаний з фактичним отриманням права на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі - плата за договором справляється з дати укладення договору, який передбачає можливість корегування сплати, що не відповідає розпорядженню №300 та Порядку.

Так, п.2.4 договору передбачено корегування кожні дванадцять місяців після підписання договору плати за облаштування та утримання місця на офіційний індекс інфляції.

Як визначено п.2.6 Правил, початкова ціна предмету торгів (лота) щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі включає вартість послуг КП "Міський магазин" з облаштування та утримання місця розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Спірний договір не містить положень, які б суперечили відповідному пункту Правил. Розмір плати п.2.1 договору визначений на 12 місяців за результатами торгів. Однак, договір передбачає можливість його продовження (п.4.4 договору) шляхом підписання додаткової угоди. При цьому, збільшення/зменшення визначеної договором ціни, яка встановлена за результатами торгів на 12 місяців, на наступі 12 місяців на індекс інфляції за відповідний рік не суперечить ні розпорядженню №300, ні вимогам Порядку, оскільки за результатами такого зменшення/збільшення (у залежності від того, чи є показник інфляції більше або менше 100%) фактично визначається еквівалент ціни, за яку виборов відповідач право на розташування засобу на місяць, зважаючи на інфляційні процеси у державі. Отже, фактично розмір зобов`язання відповідача на наступні 12 місяців не змінюється.

Посилаючись на те, що договір укладено з дефектом волі, відповідачка вказувала на те, що вона розраховував на те, що зможе на відповідному місці розпочати підприємницьку діяльність, отримувати дохід та набути реального права на розміщення, оскільки вважала, що місце придатне для такої діяльності та відповідає всім вимогам.

Отже, фактично відповідачка вказує на те, що помилялась щодо обставин, які мають істотне значення - облаштування місця, право на розташування у якому об`єкта торгівлі, виборола, яке виявилось непридатним для використання.

Як визначено ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення, як встановлено відповідною нормою, має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Однак, невиконання обов`язків позивачем щодо облаштування відповідного місця та належного його утримання, не забезпечення можливості відповідачці здійснювати у засобі торгівлі підприємницької діяльності у місці, право на яке виборола відповідачка у торгах, на що фактично вона вказує, не свідчить про неправильне уявлення відповідачки про природу правочину, права та обов`язки його сторін або властивості місця. При цьому, відповідачка не довела неправильне уявлення її про істотні обставини при укладенні договору.

Також, відповідач посилається на те, що відповідний договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, разом з тим, фактично також посилається на не виконання відповідачем зобов`язань за таким договором. Поряд з цим відповідачем не доведено, що вона, укладаючи відповідний договір, або позивач не прагнули до настання правових наслідків, обумовлених ним, навпаки, із змісту зустрічного позову вбачається, що відповідачка мала намір здійснювати підприємницьку діяльність у такому місці та отримувати доход.

Так, в силу ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивність відповідного правочину відповідачкою не доведена. Відповідачка здійснювала оплату за таким договором, намагалась забезпечити електропостачання для здійснення діяльності у пересувному засобі.

Також відповідачка посилається на те, що на визначеному місці неможливо розміщення тимчасових споруд і відповідне місце не допускає здійснення підприємницької діяльності. При цьому, відповідачка посилається на перелік обмежень при визначені місць можливого розміщення тимчасових споруд у Комплексній схеми розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві, що затверджена розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.06.2015 №585.

Як визначено у відповідному розпорядженні, таке розпорядження прийнято відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про столицю України - місто-герой Київ", "Про благоустрій населених пунктів", ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за N1330/20068, рішення Київської міської ради від 20.09.2012 N 70/8354 "Про затвердження Міської цільової програми створення та впровадження Містобудівного кадастру міста Києва на 2013 - 2015 роки", на виконання пункту 1 рішення Київської міської ради від 28.02.2013 N97/9154 "Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Києві", з метою вирішення питань розміщення та функціонування тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності на території м. Києва.

Разом з тим, визначення терміну «тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності» надано у ч.2 ст.28 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», на виконання якого у т.ч. видано відповідний акт, в силу якої тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідною статтею визначено, що: тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення; розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів"; розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Разом з тим, місце, право на яке виборов відповідач, надавалось відповідно до умов торгів та договору, для розміщення не тимчасової споруди, а візка, спеціального технічного обладнання.

Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації №731 від 23.07.2015 (далі розпорядження №731, в редакції чинній на момент укладення між сторонами договору), затверджено схему розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві.

Так, за №165 вказаної схеми вказаний об`єкт ПЧ-П-10249 за адресою: вул. Михайла Грушевського, 9. У подальшому, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.12.2018 №2211 до вказаної схеми внесено зміни, зокрема, виключено відповідну позицію. На указану обставину посилається відповідачка, вказуючи на те, що надане місце не було придатне для розміщення.

Однак, на момент укладення договору, як встановлено судом, відповідне місце було передбачено схемою і виключено з неї вже після того, як позивач прийняв рішення про розірвання договору.

Доказів того, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №731 від 23.07.2015 визнано недійсним у відповідній частині не надано, а внесення до нього змін у подальшому не впливає на відносини сторін, які виникли до відповідної дати.

Судом також не приймаються до уваги доводи ФОП Протасової А.Р. що у відповідності до пояснювальної записки до проекту розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, згідно з яким і виключались деякі позиції схеми, затвердженні розпорядженням №731, вказано, що в місцях, які виключаються, розміщувати засоби забороняється, оскільки не доведено того факту, що містобудівна ситуація з моменту проведення торгів та укладення договору до моменту надання такої пояснувальної записки не змінювалась.

З урахуванням зазначеного, підстав для задоволення вимог зустрічного позову щодо визнання спірного договору недійсним та повернення сплаченого за недійсним правочином - грошових коштів у розмірі 72 829,88грн (фактично, як встановлено судом сплачено 72 829,98грн) на підставі ст.216 ЦК України, як заявлено у зустрічному позові, не має.

Вимоги первісного позову не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Як визначено ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ч.2 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Як визначено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.1 ст.538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 відповідної норми встановлено, що при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту; сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

З укладеного сторонами договору вбачається, що він є підставою для виникнення у сторін зустрічних зобов`язань. Зокрема, договір визначає зобов`язання позивача забезпечити відповідачу можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в п.1.1 договору (п.3.2.1 договору). Доказів виконання відповідного зобов`язання не надано. Так, з огляду на положення п.12.2.1, п.12.2.2 договору, який передбачає, що додатком до такого договору є акт огляду місця та фотофіксація місця, що є невід`ємними частинами договору, сторони мали оглянути та зафіксувати відповідне місце, де відповідач має право встановити візок та розпочати у ньому підприємницьку діяльність, тим самим конкретизувавши та відокремивши його.

Таких документів, які б підтверджували виконання позивачем обов`язку, який є складовою обов`язку щодо забезпечення відповідачу можливості проводити підприємницьку діяльність у місці, право на розміщення у якому візку та обладнання, набув відповідач, з огляду на зміст договору, позивач не надав. При цьому, підтвердженням того, що фактично конкретне місце розташування візка відповідачу не було визначено свідчить і відповідь ПАТ «Київенерго» від 19.09.2016 №35Кд/31/4894, який проінформував відповідача про те, що питання укладення договору про постачання електричної енергії буде розглянуто тільки після погодження місця розташування об`єкта у встановленому порядку (а.146).

Слід зазначити, що виконання відповідного зустрічного зобов`язання, з огляду на положення договору, зміст зобов`язань, які виникли в силу його укладення, має передувати виконанню зобов`язання відповідача з оплати за облаштування та утримання місця щомісячно (не враховуючи авансових платежів за три місяці, які мають бути сплачені у строк, встановлений п.2 7 договору).

В силу ч.3 ст.538 ЦК України, з урахуванням не виконання позивачем взятого на себе обов`язку, відповідач 1 набув права зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

До моменту прийняття рішення щодо розірвання відповідного договору відповідний обов`язок позивачем так і не був виконаний, що не спростовано позивачем шляхом надання доказів зворотного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що відповідач не лише отримав можливість проводити підприємницьку діяльність, але й можливість отримувати послуги з облаштування та утримання місця. Однак, зважаючи на те, що позивачем не доведено надання відповідачу можливості здійснювати підприємницьку діяльність у місці, право на зайняття його виборото на торгах, зокрема, фіксації такого конкретного місця, шляхом його передачі, доводи про можливість відповідача отримувати послуги з облаштування та утримання місця хибні.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що відповідачкою здійснювалась оплати наданих послуг, оскільки сплачені нею кошти фактично є авансом, який за договором вноситься за перший та два останні місяці дії такого договору.

Крім того, суд не може прийняти як доказ здійснення підприємницької діяльності у відповідному місці факт оплати рахунку за каву, що підтверджений випискою з рахунку відповідача (т.1 а.с.237), на яку вказував позивач.

Так, факт оплати кави не свідчить про те, що відповідач здійснив її використання у підприємницькій діяльності, яку міг здійснював у місці, визначеному договором.

Окрім того, така оплата здійснена відповідачем ще до укладення між сторонами договору: оплата здійснена 02.07.2016, в той час як договір між сторонами укладений 04.07.2016. Крім того, як вбачається з тієї ж виписки, фактично відповідні кошти повернуті 06.07.2016, оскільки платіж не виконаний через невідповідність коду ЄДРПОУ одержувача.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 5 розпорядження №300 суб`єкти господарювання, визначені переможцями торгів, здійснюють розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва після укладення договору щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі відповідно до Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві, затвердженого пунктом 1 цього розпорядження, та договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою відповідно до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 № 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об`єктів благоустрою м.Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та пункту 4 рішення Київської міської ради від 04.09.2014 №62/62 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 №56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об`єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та деяких рішень Київської міської ради".

Доказів укладення відповідного договору не надано.

Також, слід зазначити, що на позивача як на замовника робіт з облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівлі покладались певні обов`язки, виконання яких відповідачем не доведено. Так, п.7 вказаного розпорядження на КП "Міський магазин" покладені обов`язки:

- забезпечити облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва;

- забезпечити у встановленому порядку організацію розміщення та функціонування засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва;

- організувати встановлення урн, контейнерів для збору побутових відходів, своєчасне вивезення сміття та прибирання території у місцях розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва за рахунок коштів, отриманих від сплати за договорами щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі;

- у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання вимог законодавства України, що регламентує торговельну діяльність, санітарні норми та правила благоустрою, вимог цього розпорядження під час функціонування засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, вживати відповідних заходів та надавати відповідну інформацію до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районних в місті Києві державних адміністрацій, Головного управління МВС України в м. Києві, Головного управління Держсанепідслужби у м. Києві для вжиття відповідних заходів реагування.

Заперечуючи щодо доводів відповідачки про те, що вона не могла здійснювати відповідну діяльність за адресою визначеного договором місця, позивачка також посилалась на те, що договором передбачена можливість звернення з проханням надання дозволу на переміщення в інше місця засобу (п.3.4.1 договору). Разом з тим, таке переміщення, як вбачається із відповідних умов договору, має бути обумовлено зміною містобудівної ситуації та будівельних норм, що унеможливлюють облаштування та утримання місця, а у даному випадку судом встановлено, що місце, визначене договором взагалі фактично не конкретизовано та не відокремлено шляхом його передачі та фіксації.

Посилання позивача на підписання актів наданих послуг і положення договору, які визначають, що неподання підписаного акту приймання-передачі послуг відповідачем згідно п.2.8 договору, трактується як згода на прийняття відповідних послуг не впливає на оцінку відносин сторін, зважаючи на те, що відсутні докази передачі відповідного місця та фактів його облаштування.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог первісного позову в частині стягнення з відповідача 29366,77грн основного боргу.

Вимоги про стягнення з відповідача 8 725,46грн втрат від інфляції, 2 713,00грн - 3% річних, 3 930,32грн - пені є похідними від вимог про стягнення основного боргу, у зв`язку з чим, враховуючи необгрунтованість основних вимог, також не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача (за первісним позовом) про застування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає про наступне.

В силу ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Проте, за змістом наведених норм позовна давність застосовується лише у випадку встановлення судом наявності порушення відповідачем права особи, яка звернулась до суду з позовом; у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати, понесені позивачем на оплату позову судовим збором у розмірі 2102грн підлягають покладенню на позивача, враховуючи відмову у задоволенні вимог первісного позову.

Витрати відповідача на оплату зустрічного позову судовим збором у розмірі 4204грн та оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15000грн, враховуючи відмову в задоволенні вимог зустрічного позову, підлягають покладенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні первісного позову Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573; 01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2А) до фізичної особи - підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення 29 366,77грн основного боргу, 8 725,46грн втрат від інфляції, 2 713,00грн - 3% річних, 3 930,32грн - пені.

2. Відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову фізичної особи - підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни до Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним договору № ПЧ-П-10249/1050 від 04.07.2016 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, укладеного між Комунальним підприємством «Міський магазин» та фізичною особою-підприємцем Протасовою Арменугі Рафаєлівною, зобов`язання Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) повернути сплачені грошові кошти у сумі 72 829,88грн на рахунок НОМЕР_2 Київська філія АТ КБ «Привтабанк» МФО 321842.

3. Покласти на Комунальне підприємство "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) його витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 2102грн.

4. Покласти на фізичну особу - підприємця Протасову Арменугі Рафаєлівни її витрати по оплату позову судовим збором у розмірі 4204грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15000грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.11.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова