ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 справа № 914/1800/20

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглядаючи матеріали справи

позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б. Фрут», м. Городок Львівська область

про: стягнення 66 462,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Квіткін Ю.М. - представник

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б. Фрут» про стягнення 66 462,55 грн. заборгованості, з яких: 64 370,00 грн. основний борг, 933,89 грн. 3% річних та 434,52 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 23.07.2020р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву та доказів по справі.

Ухвалою від 24.09.2020р. розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження було призначено на 20.10.2020р.

20.10.2020р. розгляд справи по суті було відкладено на 03.11.2020р.

В судове засідання 03.11.2020р. з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суд не повідомив.

Суд звертає увагу сторін на те, що провадження у даній справі триває з 23.07.2020р. Так, судом неодноразово скеровувалися ухвали суду на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак останній на жоден виклик в судове засідання не відреагував.

Крім того, у згаданих ухвалах судом пропонувалося відповідачу подати відзив на позовну заяву та висловити свою позицію по справі, однак відповідач своїм правом не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи по суті без участі представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

В ході розгляду справи по суті, судом було з`ясовано наступне:

10.07.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг» (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (покупцем) було укладено договір поставки №53/РТ/2018, за умовами якого позивач зобов`язався поставити покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого зазначається у видаткових накладних, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

На виконання умов договору, позивачем було поставлено покупцю товар на суму 104 370,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №1056 від 11.11.2019р. Накладна підписана представником покупця за довіреністю від 11.11.2019р. №814.

Відповідно до п.2.3 договору, покупець здійснює оплату за товар на підставі виставленого рахунку на умовах повної або часткової передоплати або на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Оскільки сторонами договору не було окремо узгоджено оплати поставленого товару 11.11.2019р., то така оплата, згідно умов договору мала бути проведена у строк не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Для оплати товару позивач виставив покупцю рахунок №1039 від 26.09.2019р.

ТОВ «Яблуневий дар» 11.10.2019р. було частково проведено передоплату за товар на суму 40 000,00 грн., про що свідчить виписка з поточного рахунку позивача за 11.10.2019р.

Як стверджує позивач, кінцевим строком сплати за поставлений товар решта суми 64 370,00 грн. було 11.12.2019р.

В подальшому, 02.12.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг» (кредитором), Товариством з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (первісним боржником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Б. Фрут» (новим боржником) було укладено договір про переведення боргу №78/М/2019, за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника грошове зобов`язання у розмірі 64 370,00 грн., що виникло на підставі основного договору поставки №53/РТ/2018 від 10.07.2018р., а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання до 31.12.2019р.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем в порушення п. 3.1. договору про переведення боргу вказане грошове зобов`язання у строк до 31.12.2019р. не виконано, а станом на 26.06.2020р. заборгованість відповідача складає 64 370,00 грн.

Таким чином, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 64 370,00 грн. основного боргу та 933,89 грн. 3% і 1 158,66 грн. інфляційних втрат (за порушення строку виконання грошового зобов`язання з 01.01.2020р. по 25.06.2020р.).

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, між сторонами по справі було укладено договір про переведення боргу від 02.12.2019р.

За умовами вказаного договору відповідач повинен був сплатити на користь позивача 64 370,00 грн. у строк до 31.12.2019р. Однак, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, свого грошового зобов`язання відповідач не виконав.

Враховуючи вищенаведене, а також відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем на користь позивача 64 370,00 грн., то суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає до задоволення.

Крім того, позивач нарахував відповідачу 933,89 грн. 3% і 1 158,66 грн. інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Як вже було вище встановлено судом, відповідач своє грошове зобов`язання у розмірі 64 370,00 грн. повинен був виконати, відповідно до п. 3.1. договору до 31.12.2019р. Таким чином, період прострочення відповідача становить з 01.01.2020р. по 25.06.2020р. (дати подання позовної заяви).

Оскільки позивачем вказані суми були нараховані правильно, то в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення.

Разом з тим, в ході розгляду справи позивач подав заяву щодо судових витрат на професійну правничу допомогу в якій повідомив, що його витрати складуть 3 000,00 грн., докази про понесення яких будуть подані у встановлений строк після ухвалення судового рішення в порядку ст. 129 ГПК України.

Отже, за наслідками розгляду спору суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 64 370,00 грн. основного боргу, 933,89 грн. 3%, 1 158,66 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача в сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 231, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б. Фрут» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Артищівська, 9, корп. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецодяг» (79018, м. Львів, вул. Шараневича, 28, ) 64 370,00 грн. основного боргу, 933,89 грн. 3%, 1 158,66 грн. інфляційних втрат та 2 102,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.11.2020р.

Суддя М.В. Юркевич