ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1936/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" (68002, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7А)

до відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 14) в особі: 1) Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23)

2) Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, місто Одеса, Приморський район, площа Митна, буд. 1)

про стягнення 58 033,54 дол. США

за участю представників сторін:

від позивача: Марченко Т.Ю. ордер № 448140 від 18.06.2020р.;

від відповідача: Бернатович О.О. самопредставництво

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг".

01.07.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі: 1) Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту), 2) Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту), згідно якої просить суд стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) 11 281,18 дол. США надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів та з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) 46 752,36 дол. США надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідач.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2020р. відкрито провадження у справі № 916/1936/20, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "05" серпня 2020 р. об 11:15.

24.07.2020р. до канцелярії суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.132-140).

27.07.2020р. до канцелярії суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) також надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-15).

28.07.2020р. до суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої останній просив доручити Господарському суду Миколаївської області, яке ухвалою суду від 03.08.2020р. було задоволено.

05.08.2020р. електронним зв`язком до суду від Адміністрації Миколаївського морського порту надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог (т.3 а.с.1-4), в якому відповідач просив суд роз`єднати позовні вимоги, виділивши вимогу щодо стягнення з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі: 1) Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) 11 281,18 дол. США в самостійне провадження, яке розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

05.08.2020р. представником Адміністрації Одеського морського порту було подано до суду клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (т. 3 а.с.30-36).

У судовому засіданні 05.08.2020р., в якому представник Адміністрації Миколаївського морського порту просив суд не розглядати клопотання про роз`єднання позовних вимог, судом, з метою надання часу для підготовки відповіді на відзив, було оголошено перерву до 31.08.2020р. о 14 год. 00 хв.

17.08.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" надійшла відповідь на відзив (т.3 а.с.39-55).

У судовому засіданні 31.08.2020р. судом протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 9.09.2020р. о 15 год. 30 хв.

09.09.2020р. Адміністрацією Одеського морського порту подано до суду заперечення на відповідь на відзив (т.4 а.с.1-13).

У судовому засіданні 09.09.2020р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 24.09.2020р. о 14 год. 00 хв. та попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме: 28.09.2020р. о 12 год. 30 хв.

22.09.2020р. позивачем до канцелярії суду подано додаткові пояснення (т.5 а.с.61-67).

23.09.2020р. Адміністрацією Одеського морського порту до канцелярії суду подано клопотання про витребування у ТОВ "Старк Шиппінг" доказів наявності у нього повноважень від судновласників стосовно стягнення сум, пов`язаних з перебуванням у порту суден т/х ATHINOULA та т/х GREENWICH PARK (т.5 а.с.72-74).

ТОВ "Старк Шиппінг" 24.09.2020р. подано до суду заперечення щодо клопотання про витребування доказів від 22.09.2020р. (т.5 а.с.89-93).

У судовому засіданні 24.09.2020р. суд, розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, відмовив у його задоволенні з підстав того, що документи, про витребування яких клопоче сторона, є доказами, що обґрунтовують позовні вимоги, та надання таких доказів є правом позивача.

Протокольною ухвалою від 24.09.2020р. судом було закрито підготовче провадження та призначено справу №916/1936/20 до розгляду по суті 28.09.2020р. о 17:00.

28.09.2020р. від відповідача надійшло клопотання, згідно якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю прибуття відповідального представника в судове засідання.

Ухвалою суду від 28.09.2020р. судом оголошено перерву до 12.10.2020р. о 16 год. 30 хв.

У судовому засіданні 12.10.2020р. судом оголошено перерву при розгляді справи по суті до 13.10.2020р. об 11 год. 30 хв.

У судовому засіданні 13.10.2020р., суд, керуючись положеннями ст. 169 ГПК України, дозволив сторонам надати у наступне судове засідання пояснення по окремим питанням, які виникли при розгляді справи по суті, з огляду на що оголосив перерву при розгляді справи по суті до 19.10.2020р. о 17 год. 00 хв.

19.10.2020р. позивачем до канцелярії суду подано додаткові пояснення (т.5 а.с.134-136) щодо різниці в сумах між попереднім та остаточним рахункам по судну т/х ATHINOULA; щодо нарахування ПДВ при оплаті портових зборів.

19.10.2020р. Адміністрацією Одеського морського порту подано до канцелярії суду додаткові пояснення щодо складу корабельного, адміністративного та санітарного зборів (т.5 а.с.137-140).

У судовому засіданні 19.10.2020р. судом оголошено перерву при розгляді справи по суті до 27.10.2020р. о 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні 27.10.2020р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.10.2020р. проти позову заперечував з підстав, викладених у заявах по суті справи, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг".

03.12.2018р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України № 367-П-АМПУ-18, предметом якого, серед іншого, є порядок нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України.

26.05.2019р. та 01.10.2019р. прибули та стали на якір на зовнішньому рейді Одеського морського торговельного порту та внутрішньому рейді Миколаївського морського порту судна ATHINOULA (Судно 1) та GREENWICH PARK (Судно 2) відповідно. Судна прибули до портів з метою здійснення вантажних операції (навантаження).

ТОВ "Старк Шиппінг" було здійснено оплату виставлених попередніх дисбурсментських рахунків на суму 53 085,81 дол. США (Судно 1) та 15 468,37 дол. США (Судно 2).

06.06.2019р. та 09.10.2019р. судна ATHINOULA та GREENWICH PARK без виконання вантажних операцій в портах залишили зовнішній та внутрішній рейд та направились до інших морських портів.

При цьому, перед виходом з портів ТОВ "Старк Шиппінг" листами було повідомлено відповідача про скасування суднозаходів під навантаження суден (зміну мети заходу судна).

Після спливу значного проміжку часу позивачем було отримано остаточні рахунки по кожному з суден на сплату портових зборів, які включали в себе в тому числі і корабельний, адміністративний та санітарний збори: Судно 1 46 752,36 доларів США; Судно 2 - 11 281,18 доларів США.

Судна, в силу положень п. 2.2, 7.2., 8.2. Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів звільняються від справляння корабельного, адміністративного та санітарного зборів, оскільки не виконували вантажні операції у портах, не здавали жодних забруднень під час стоянки на якорі на рейді.

Судна 1 та 2 не виконували вантажні операції в Одеському та Миколаївському морських портах, а відтак не можуть бути віднесені до групи А. Крім того Судна також не підпадають і під жодну із груп (Б, В Г, Д, Е), перелік яких визначений додатком до Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів.

При виставленні остаточних рахунків відповідач був зобов`язаний, керуючись п.п.2.2, 7.2., 8.2. Наказу №316, звільнити судна, що перебували під агентуванням ТОВ "Старк Шиппінг", від сплати означених зборів, що свідчить про те, що корабельний, адміністративний та санітарний збори нараховані відповідачем безпідставно та необґрунтовано, в порушення положень договору та норм Закону.

Оскільки листування між сторонами з приводу повернення сплачених сум за корабельний, адміністративний та санітарний збори не призвело до позитивного результату, ТОВ "Старк Шиппінг" звернулося до ДП "УкрНДІМФ" з листом про надання роз`яснень щодо застосування п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку та щодо віднесення суден, які здійснюють захід в українські порти, при цьому не виконуюючи вантажних операцій, до групи А.

ДП "УкрНДІМФ" було роз`яснено, що для звільнення судна від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів повинен бути підтверджений факт відсутності вантажних операцій у порту; мета заходу судна може бути змінена після заходу в морський порт; така зміна мети не повинна впливати на застосування підстав для звільнення від сплати портових зборів.

Жодних претензій ТОВ "Старк Шипінг" щодо сплати інших зборів, зокрема, якірного збору, лоцманського збору, не має, оскільки такі послуги фактично були надані.

ТОВ "Старк Шиппінг" не заперечується той факт, що між ним та Миколаївською філією був складений акт виконаних робіт. Разом з тим, підписання акту виконаних робіт (послуг) агентом та оплата рахунку за вказаним актом не може розцінюватись як факт підтвердження наданих послуг позивачу, оскільки такі дії є вимушеними з огляду на положення п.3.2.4. договору, яким встановлено, що у разі несплати Морським агентом зборів та інших належних Адміністрації платежів, остання залишає за собою право згідно зі ст. 91 КТМ України вжити усіх заходів щодо відмови капітаном порту у видачі дозволу на вихід судна з морського порту після закінчення обробки судна до моменту сплати всіх належних платежів.

ТОВ "Старк Шиппінг" є належним позивачем у даній справі, оскільки договір укладено виключно між позивачем та відповідачем; безпосереднім платником портових зборів є також позивач; відповідно до умов договору саме позивач несе відповідальність за неповну або несвоєчасну оплату портових зборів.

3.2. Доводи Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту).

Вантажне судно GREENWICH PARK зайшло в акваторію порту для виконання вантажних операцій, внаслідок чого в силу положень Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів віднесено до групи А.

Матеріалами справи спростовано, що судно стало на якір в акваторії морського порту Миколаїв у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту, тому підстави для застосування пунктів 2.2., 7.2., 8.2. Порядку відсутні.

ТОВ "Старк Шиппінг" підтвердило надання послуг судну GREENWICH PARK шляхом підписання акту виконаних робіт (послуг) №27472454 від 09.10.2019р. та остаточної їх оплати.

Науково-технічна робота інституту "УкрНДІМФ" не є належним, допустимим та достовірним доказом у справі.

ТОВ "Старк Шиппінг" не доведено факту наявності у нього будь-якого порушеного права, оскільки портові збори є витратами судновласника, а не позивача. При цьому доказів того, що судновласник надав позивачу доручення на звернення до суду з відповідним позовом, матеріали справи не містять.

3.3. Доводи Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту).

Визначення груп суден А, Б. В, Г, Д, Е здійснюється згідно із додатком 1 до Порядку за видом судна/плавучої споруди та мети його суднозаходу. Таким чином, для належного нарахування портових зборів та застосування положень Порядку необхідне обов`язкове визначення групи суден. Інші норми нарахування або звільнення від портових зборів без застосування певної групи суден Порядком не передбачені.

Вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди належать до групи А (додаток 1 Порядку).

Оскільки в заявках ТОВ "Старк Шиппінг" №0002 від 14.05.2019р. №0002 від 15.05.2019р., №0002 від 16.05.2019р. та №002 від 24.05.2019р., наданих Головному диспетчеру Адміністрації, зазначено, що т/х ATHINOULA планує захід до акваторії порту з метою виконання вантажних операцій, а саме завантаження 60 000.00 тон пшениці, таке судно належить до групи А.

Портові збори нараховуються на підставі наданих морським агентом заявок на включення судна до змінно - добового плану роботи, при чому вирішальним моментом є мета заходу судна в акваторію морського порту.

Оскільки позивачем до Адміністрації подано заявки на включення Судна до змінно- добового плану роботи порту з метою здійснення завантаження близько 60 000 тон пшениці, підстави для анулювання рахунку №810625 від 28.06.2019 на суму 46752,36 дол. США відсутні.

Посилання позивача на лист від 06.06.2019р., в якому, нібито, позивач повідомив Адміністрацію про зміну мети заходу Судна, є безпідставним, оскільки у даному листі, який направлено адміністрації 06.06.2019р. о 22:40 год., фактично повідомлено про перехід Судна в порт Констанцу (о 23:42 год. того ж дня Судно вийшло з акваторії Одеського морського порту).

Чинним законодавством не передбачено зміну мети заходу судна в акваторію порту, а те що з незалежних від Адміністрації причин судно ATHINOULA не розпочало виконання вантажних операції, не є підставою для звільнення від сплати портових зборів.

Обов`язок щодо сплати санітарного збору у судновласника виникає не в залежності від прийняття таких забруднень Адміністрацію, а за сам факт забезпечення можливості здавання таких забруднень у будь-який час, та санітарний збір має сплачуватися всіма судами групи "А", що заходять в порти України.

Отже, портові збори нараховані позивачу з додержанням усіх чинних норм законодавства, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" (Морський агент) та Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація) укладено договір №367-П-АМПУ-18 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України (т.1 а.с.19-29), шляхом підписання позивачем декларації про приєднання № 21 від 19.12.2018р. до договору (т.1 а.с.35).

Згідно п. 2.1. договору цей договір врегульовує взаємовідносини Адміністрації та Морського агента під час агентування суден у морських портах, зокрема, щодо порядку нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України, перелік яких розміщений на веб-сайті Адміністрації за адресою http://uspa.nov.ua/morski-anenti/perelik-poslun-shcho-nadayutsya-u-morskikh-portakh-ukrajini.

У відповідності до п.1.2. договору всі права та обов`язки Адміністрації, які передбачені цим договором, виконуються відповідною філією ДП "АМПУ", перелік яких визначений у додатку №3 до цього договору.

При виконанні даного договору сторони керуються та зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства України, Правил, режимних та розпорядчих документів Адміністрації, в тому числі, Положення, які діють у відповідному морському порту (п. 1.3. договору).

Пунктом 3.1.1. договору встановлено, що Адміністрація зобов`язана здійснювати організацію постановки суден до причалів морського порту відповідно добового плану згідно з наданою Морським агентом інформацією, в залежності від зайнятості причалів раніше підтвердженими суднами, наявності вантажів та доручень на навантаження суден Морського агента.

Адміністрація забезпечує безпеку судноплавства в акваторії морського порту та надає дозвіл на вхід/вихід/перешвартування суден в/з акваторії морського порту та інше (п.3.1.2. договору).

Адміністрація виконує заявки Морського агента, які пов`язані з обслуговуванням суден, за умови їх попереднього узгодження (п.3.1.4. договору).

За умовами п. 3.1.5. договору Адміністрація зобов`язана надавати Морському агенту рахунки (у тому числі попередні рахунки по портовим зборам) після отримання від Морського агента заявки на надання послуг, до якої додаються інформація про основні розміри судна та інші необхідні документи щодо наданих послуг. Попередні рахунки на оплату портових зборів виставляються та надаються Адміністрацією Морському агенту не пізніше наступного робочого дня після отримання заявки від Морського агента, а остаточні рахунки по суднозаходу та наданих послугах виставляються та надаються Морському агенту не пізніше п`яти робочих днів з моменту відходу судна із морського порту або дня надання послуг.

Згідно п. 3.2.4. договору у разі несплати Морським агентом зборів та інших належних Адміністрації платежів, остання залишає за собою право згідно зі ст. 91 КТМ України вжити усіх заходів щодо відмови Капітаном порту у видачі дозволу на вихід судна з морського порту після закінчення обробки судна до моменту сплати всіх належних платежів.

Відповідно до п. 3.3.2. договору Морський агент зобов`язується своєчасно здійснювати усі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і Морському агенту послуги в порядку, визначеному цим договором, зокрема здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією з портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг.

Пунктом 3.3.5. передбачено, що не пізніше ніж за 24 години до заходу судна в морський порт Морський агент зобов`язаний надавати відповідному підрозділу Адміністрації заявку на оформлення попереднього рахунку по портовим зборам згідно з додатком №2 з додаванням копії обмірного свідоцтва або документа, що його замінює, а також інші документи, передбачені Правилами.

Морський агент зобов`язується своєчасно надсилати відповідному підрозділу Адміністрації заявку на надання послуг, пов`язаних з обслуговуванням суден, в довільній формі (п.3.3.6.).

Відповідно до п. 4.1 договору ставки портових зборів визначаються відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316, яким затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів. Оплата портових зборів, що надійшли від судновласника, здійснюється Морським агентом до виходу судна з морського порту на рахунок Адміністрації у доларах США по суднам під іноземним прапором і у національній валюті по суднам під Державним Прапором України на підставі рахунків, своєчасно виставлених Адміністрацією.

Якщо фактичні витрати після виставлення остаточного рахунку по суднозаходу менші, ніж перераховані по передплатному рахунку, Адміністрація за проханням Морського агента повертає залишок переплат згідно з актом звіряння наданих послуг для подальшого повернення судновласнику (п.4.16. договору).

За умовами п. 5.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Договір набуває чинності з моменту реєстрації Адміністрацією оригіналу Декларації про приєднання (додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною), але в будь-якому разі не раніше 01.01.2019р., та діє до 30.06.2019р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 14.05.2019р. ТОВ "Старк Шиппінг" листом за вих.№0002 звернулось до Головного диспетчеру адміністрації Одеського морського порту (т.1 ас.36) щодо включення судна ATHINOULA в змінно-добовий план роботи порту під завантаження 60 000.000 тон пшениці.

Адміністрацією Одеського морського порту було виставлено ТОВ "Старк Шиппінг" попередній дисбурсментський рахунок №850526 від 24.05.2019р. (т.1 а.с.37) на суму 53 085,81 дол. США. Зі змісту рахунку вбачається, що платником визначено STARK SHIPPING, найменування портових зборів: корабельний, причальний, канальний, санітарний та адміністративний.

Виставлений відповідачем рахунок позивачем було сплачено в повному обсязі 24.05.2019р., що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.38).

В подальшому, 06.06.2019р. ТОВ "Старк Шиппінг" листом (т.1 а.с.39) було повідомлено Адміністрацію Одеського морського порту, що суднозахід судна ATHINOULA відмінено за інструкцією судновласника, а також про те, що судно буде здійснювати перехід в порт Констанца.

З наданого позивачем до матеріалів справи стандартного звіту про завантаження (т.1 а.с.43-46) також вбачається, що 26.05.2019р. судно ATHINOULA прибуло на якірну стоянку Одеси, а 06.06.2019р. судно вийшло до порту Констанца без вантажу.

Як свідчать матеріали справи та сторонами по справі не заперечується, Адміністрацію Одеського морського порту було виставлено позивачу остаточний рахунок від 28.06.2019р. (т.1 а.с.47) на оплату на суму 46 752,36 доларів США. Відповідний рахунок виставлено на ім`я STARK SHIPPING та включає в себе наступні портові збори: корабельний, санітарний та адміністративний.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що Капітаном судна GREENWICH PARK та Агентом (ТОВ "Старк Шиппінг") до Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" було надіслано: інформацію про судно, що має намір зайти у порт (Information about the ship bound for port) від 23.09.2019р. стосовно судна GREENWICH PARK, у п.2.3 якої зазначена основна мета заходу - завантаження вантажу (loading cargo) (т.2 а.с.25); підхідні нотіси (а.с.27, 28, 30), якими повідомлено про те, що судно GREENWICH PARK направляється до порту під завантаження олії соняшника; інформацію для виставлення рахунку (т.2 а.с.31), в якій зазначено інформацію стосовно судна, зокрема, в колонці "найменування вантажу і його кількість" в баласті для завантаження.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист портового оператора "Евері", адресований головному диспетчеру Миколаївської філії ДП "АМПУ" (т.2 а.с.40), в якому останній просив підтвердити постановку судна GREENWICH PARK до причалу Миколаївського морського порту з метою завантаження рослинної олії.

Адміністрацією Миколаївського морського порту було виставлено ТОВ "Старк Шиппінг" попередній рахунок №927352754 від 30.09.2019р. (т.1 а.с.48) на суму 15 468,37 доларів США. Зі змісту рахунку вбачається, що платником визначено STARK SHIPPING, найменування портових зборів: корабельний, причальний, канальний, санітарний та адміністративний.

Виставлений відповідачем рахунок позивачем було сплачено в повному обсязі 01.10.2019р., що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.49).

В подальшому, 08.10.2019р. позивачем на адресу начальника служби головного диспетчера Миколаївської філії ДП "АМПУ" було скеровано нотіс про скасування вантажних операцій щодо судна GREENWICH PARK (т.1 а.с.50).

Адміністрацією Миколаївського морського порту було виставлено позивачу остаточний рахунок № 27472754 від 09.10.2019р. на суму 18 626,41 дол. США (т.1 а.с.58), який включав в себе адміністративний, канальний, корабельний, санітарний та якірний збори.

Не погоджуючись з виставленими відповідачем остаточними рахунками в частині нарахування корабельного, адміністративного та санітарного зборів, позивач звернувся до відповідача з листами № 901 від 02.08.2019 р. та № 1070 від 11.10.2019 (т.2 а.с.50) з вимогою скасувати відповідні остаточні рахунки та повернути (або зарахувати в рахунок майбутніх платежів) сплачені позивачем суми за корабельний, адміністративний та санітарний збори, нараховані Судну 1 та Судну 2 в Одеському морському торговельному порту та Миколаївському морському торговельному порту відповідно.

Листами від 21.08.2020р. №1356/19-02-16/Вих/19 (т.1 а.с.60-61) та від 16.10.2019р. №3714/18-02-03/Вих/18 (т.1 а.с.62-65) адміністрацією Одеського морського порту та адміністрацією Миколаївського морського порту відповідно було повідомлено про відсутність підстав для звільнення ТОВ "Старк Шиппінг" від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, враховуючи заявлену мету заходу суден.

З метою надання роз`яснень щодо застосування п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів та щодо віднесення суден, які здійснюють захід в українські порти, при цьому не виконують вантажних операцій, до групи А, ТОВ "Старк Шиппінг" звернулося до ДП "УкрНДІМФ" з відповідним листом.

У відповідь на зазначений лист ДП "УкрНДІМФ" було складено науково-технічну роботу (т.1 а.с.66-75), в якій надано роз`яснення, що для звільнення судна від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів повинен бути підтверджений факт відсутності вантажних операцій; з технічних або логістичних причин після заходу судна в морський порт може бути змінена причина (мета) заходу судна в морський порт; якщо причина (мета) суднозаходу в порт змінилася по прибуттю судна в порт, дана обставина жодним чином не може впливати на можливість застосування підстав для звільнення від сплати відповідних портових зборів; якщо вантажні операції не проводились, судно не може бути віднесено до жодної з груп суден.

Враховуючи такі висновки ДП "УкрНДІМФ", позивач звернувся до ДП „АМПУ з листом від 10.04.2020р. щодо скасування рахунків та повернення сплачених сум за адміністративний, канальний та санітарний збори.

Листом від 08.05.2020р. №1599/10-04-04/Вих (т.1 а.с.82-86), відповідачем було відмовлено ТОВ "Старк Шиппінг" у перегляді та скасуванні нарахованих портових зборів з підстав того, що Порядком не встановлено умови перегляду або скасування сплати портових зборів у випадку зміни мети суднозаходу з вини судновласника після здійснення заходу та перебування судна в акваторії морського порту. Крім того, у листі відповідачем також зазначено, що скасування вантажних операцій без обґрунтованих причин не може бути підставою для зміни мети суднозаходу на таку, як вхід у морський порт "у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту".

Відмова відповідача у поверненні сплачених позивачем коштів за корабельний адміністративний та санітарний збори по кожному з суден, стала підставою для звернення ТОВ "Старк Шиппінг" до суду з відповідним позовом.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо договірних відносин між сторонами та наявності або відсутності у позивача права на звернення до суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Послугам обов`язково властиві щонайменше дві ознаки: 1) надання послуги невіддільне від діяльності особи-послугонадавача; 2) корисний ефект такої діяльності не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, а полягає в самому процесі надання послуги.

Послугу можна визначити як різновид об`єктів цивільних правовідносин, що виражається у вигляді певної правомірної операції, тобто у вигляді ряду дій виконавця або у діяльності, що являється об`єктом зобов`язання, яка має нематеріальний ефект, нестійкий речовий результат або уречевлений результат, пов`язаний з іншими договірними відносинами, і яка характеризується властивостями здійсненності, невіддільності від джерела, моментальною споживністю, неформалізованістю якості.

Надаючи правову оцінку склавшимся між сторонами договірним правовідносинам суд зазначає, що укладений між сторонами договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №367-П-АМПУ-18 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Означений договір є двостороннім та укладений ДП "Адміністрація морських портів України" не з судновласниками, а саме з ТОВ "Старк Шиппінг", яке приєдналось до договору шляхом підписання декларації про приєднання.

Відповідним договором, який укладено кожною із сторін від свого імені, визначено права та обов`язки саме сторін договору, зокрема позивача, а не судновласників, в інтересах яких лише діє в даному випадку ТОВ "Старк Шиппінг".

Саме для відповідача, як сторони договору, встановлено обов`язки, в тому числі щодо сплати портових зборів від імені судновласника та відповідальність за порушення строків оплати.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи платіжні доручення, надані позивачем у підтвердження оплати виставлених відповідачем рахунків на сплату портових зборів, суд зауважує, що платником відповідних коштів є саме ТОВ "Старк Шиппінг", а не судновласники. При цьому, саме ТОВ "Старк Шиппінг" було визначено відповідачем платником портових зборів у попередніх та остаточних рахунках.

Суд також враховує положення п. 4.16. договору, якими визначено, що у разі якщо фактичні витрати після виставлення остаточного рахунку по суднозаходу менші, ніж перераховані по передплатному рахунку, Адміністрація за проханням Морського агента повертає залишок переплат згідно з актом звіряння наданих послуг для подальшого повернення судновласнику. Тобто означені умови договору свідчать, що сума переплати, здійснена Агентом, повертається саме агенту для подальшого повернення судновласнику.

Крім того, як було встановлено при розгляді справи по суті з пояснень представників сторін, переплата, яка виникла, зокрема, внаслідок ненадання послуг по канальному та причальному зборам, була зарахована сторонами у рахунок майбутніх платежів саме Агента, а не конкретного судновласника.

Отже, враховуючи наведене у сукупності, суд зазначає, що ТОВ "Старк Шиппінг" у виниклих між сторонами правовідносинах є самостійним учасником, має обов`язки та права, в тому числі і право на звернення до суду з відповідним позовом.

5.2. Щодо визначення поняття та підстав сплати портових зборів та визначення групи суден ATHINOULA та GREENWICH PARK.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України визначені Законом України "Про морські порти України", статтею першою якого визначено наступні терміни:

- морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших, пов`язаних з цим видів господарської діяльності (п.6 ч.1);

- акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден (п.2 ч.1);

- операційна акваторія причалу (причалів) - гідротехнічна споруда в межах портової акваторії, призначена для безпечного підходу суден до причалу та відходу від причалів, маневрування суден під час здійснення швартових операцій, а також маневрування суден між причалами (п.10 ч.1);

- причал - гідротехнічна споруда, яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки та обслуговування суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажно-розвантажувальних робіт (п.12 ч.1);

рейд - частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження (внутрішній рейд) (п.13 ч.1).

Згідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про морські порти України" у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 15 Кодексу торговельного мореплавства України торговельне судно в цьому Кодексі означає самохідну чи несамохідну плавучу споруду, що використовується: 1) для перевезення вантажів, пасажирів, багажу і пошти, для рибного чи іншого морського промислу, розвідки і добування корисних копалин, рятування людей і суден, що зазнають лиха на морі, буксирування інших суден та плавучих об`єктів, здійснення гідротехнічних робіт чи піднімання майна, що затонуло в морі; 2) для несення спеціальної державної служби (охорона промислів, санітарна і карантинна служби, захист моря від забруднення тощо); 3) для наукових, навчальних і культурних цілей; 4) для спорту; 5) для інших цілей.

Під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов`язане дотримуватися чинних законів і правил України, в тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища (ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства (КТМ) України).

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про морські порти України" тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються в морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Статтею 22 Закону України "Про морські порти України" встановлено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об`ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача. Канальний збір справляється на користь власника каналу. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом. Маяковий збір справляється на користь державної установи, що організовує та здійснює навігаційно-гідрографічне забезпечення мореплавства.

Порядок справляння та розміри ставок портових зборів затверджено наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013р. (далі Порядок №316).

Цей Порядок є обов`язковим для застосування усіма суб`єктами господарювання незалежно від підпорядкованості та форми власності, які відповідно до чинного законодавства України є учасниками у справлянні із суден портових зборів, та визначає підстави справляння корабельного, канального, маякового, причального, якірного, адміністративного, санітарного зборів.

Так, згідно до п.2.1. Порядку №316 із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об`єму судна (за 1 куб. м об`єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Пунктом 7.1. Порядку №316 визначено, що із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт за такими ставками: 0,022 долара США за 1 куб. м умовного об`єму судна - із суден у закордонному плаванні; 0,0022 долара США за 1 куб. м умовного об`єму судна - із суден у каботажному плаванні.

Справляння санітарного збору, відповідно до п. 8.1. Порядку №316, передбачає: забезпечення Адміністрацією морських портів України обов`язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов`язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо); обов`язкове здавання судном у морському порту всіх наявних на борту видів забруднень з метою запобігання їх скиданню у море. Здавання забруднень засвідчується відповідною довідкою Адміністрації морських портів України.

Згідно п. 1.3. Порядку №316 портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Отже групи суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами та з яких справляються портові збори визначаються відповідно до додатку №1 до Порядку №316.

У відповідності до названого додатку судна поділяються на наступні групи: А (вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди), Б (пасажирські судна; пороми; криголами, що не належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, які здійснюють господарську діяльність у межах морського порту, та не орендовані ними), В (ліхтери, буксири, буксири-штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні), річкові самохідні судна, включаючи судна типу «ріка - море», що заходять у порти р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки), Г (Несамохідні судна (крім барж), Д (судна, що заходять вимушено, для зміни екіпажу, для постачання, через карантинні потреби, а також судна, що прямують на/після ремонт/ремонту на/з судноремонтні/судноремонтних підприємства/підприємств (бази/баз) України службові та військові судна; навчальні, навчально-виробничі судна при виконанні ними рейсів за навчальними планами навчальних закладів, на борту яких перебуває не менш як 50 курсантів, навчально-тренажерні судна; наукові, дослідні, швидкісні судна на підводних крилах, що виконують регулярні пасажирські рейси за розкладом у каботажному плаванні (крім прогулянкових і круїзних рейсів), Е (інші судна (судна судноремонтного заводу, аварійно-рятувальні, підводно-технічні, технічні, госпітальні, гідрографічні, судна портового флоту, криголами, які належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, що здійснюють діяльність у межах морського порту, а також орендовані ними, спортивні судна, приватні яхти, парусні судна, судна, які проходять ходові випробування, риболовні судна, що заходять без виконання вантажних операцій).

Тобто для належного нарахування портових зборів чи звільнення від їх нарахування та застосування положень Порядку №316 обов`язковим є визначення групи судна.

При цьому, за висновками суду для віднесення судна до певної групи визначальним є мета суднозаходу.

Оскільки, як встановлено судом, від самого початку метою заходу суден було здійснення вантажних операцій, суд робить висновок, про правомірність віднесення відповідачем суден ATHINOULA та GREENWICH PARK до групи А, та вважає неспроможними доводи позивача щодо неможливості віднесення суден до жодної групи, внаслідок зміни мети суднозаходу.

5.3. Щодо наявності або відсутності підстав для звільнення від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів.

Суд зауважує, що предметом встановлення в рамках даної справи є вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для звільнення позивача від сплати корабельного адміністративного та санітарного зборів.

Фактично для вирішення спору в рамках даної справи необхідним є тлумачення змісту п.п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку №316 та у подальшому застосування положень означених пунктів Порядку №316 до правовідносин, що склалися між сторонами в рамках даної справи, з огляду на що суд вказує наступне.

Як слідує з п.2.2. Порядку №316, судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного збору у таких випадках: здійснення процедур, пов`язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу); постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Пунктом 7.2. Порядку №316 встановлено, що судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати адміністративного збору у таких випадках: здійснення процедур, пов`язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу); постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних та/або пасажирських операцій у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Пунктом 8.2. Порядку №316 визначено, що судно групи А, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати санітарного збору у разі поставлення на якір без виконання в цьому морському порту вантажних операцій у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Отже, при визначенні підстав та методики нарахування портових зборів, нормотворцем, в даному випадку, було також передбачено підстави для звільнення від сплати портових зборів за певних обставин, в тому числі суден групи А.

Так, спільна конструкція положень пунктів 2.2., 7.2., 8.2. Порядку №316 дозволяє суду дійти висновку, що для застосування кожного із зазначених пунктів встановленню підлягають наступні обставини: 1) постановка судна на якір; 2) відсутність вантажних операцій та 3) перехід судна до іншого порту.

Як встановлено судом, та сторонами по справі жодним чином не заперечується, Судна 1 та 2 прибули та стали на якір на зовнішньому рейді Одеського морського торговельного порту та внутрішньому рейді Миколаївського морського порту відповідно.

Метою заходу суден до портів, як вже було зазначено судом, від самого початку було здійснення вантажних операцій.

У відповідності до п. 2.1 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348, вантажними операціями є операції з навантаження, вивантаження й перевантаження вантажу, завантаження і розвантаження транспортного засобу.

Поряд з цим, як встановлено судом та відповідачем жодним чином не заперечується, у зв`язку із переходом суден до інших портів, жодних вантажних операцій судном ATHINOULA та судном GREENWICH PARK у Одеському морському порту та Миколаївському морському порту здійснено не було.

Пов`язаність можливості звільнення суден від зазначених зборів саме з фактом здійснення або нездійснення вантажних операції, за переконанням суду, випливає з системного аналізу норм Порядку №316 у сукупності.

Так, суд звертає увагу, що пунктами 2.8-2.10 передбачено залежність отримувача коштів від корабельного збору саме від того, у чиєї власності перебуває операційна акваторія причалу, в межах якої здійснюються вантажні операції.

При цьому, зазначені положення були внесені до Порядку №316 одночасно з п.п.2.2., 7.2. наказом №281 від 24.07.2015р.

За висновком суду, зміна мети суднозаходу після прибуття судна в морський порт, за відсутності фактично здійснення вантажних операцій, не може впливати на можливість застосування підстав відповідно до п.п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку №316.

Так, п.8.2 Порядку конкретизовано, що звільненню, зокрема від сплати санітарного збору, підлягає судно групи А, тобто судно, віднесене до такої категорії у відповідності до мети заходу вантажні операції.

Отже здійснивши аналіз норм Порядку в частині звільнення від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, який ґрунтується на презумпції логічності та принципі верховенства права, суд доходить висновку та погоджується з відповідними твердженнями позивача, що для звільнення від нарахування відповідних портових зборів визначальним є відсутність здійснення вантажних операцій.

За таких обставин, оскільки в даному випадку обидва судна стояли на якорі та розвантажувальні роботи не проводили, і зазначене жодним чином не спростовується відповідачем, та в подальшому такі судна перейшли до іншого морського порту, суд вважає правомірними вимоги позивача про повернення надмірно сплачених коштів.

Щодо підписаного між ТОВ "ТОВ Старк Шиппінг" та Миколаївської філією ДП "АМПУ" акту приймання-передачі виконаних робіт, суд зауважує, що сам по собі акт приймання-передачі виконаних робіт не є визначальним для висновку про виникнення такого зобов`язального правовідношення.

Саме на суд покладено обов`язок всебічного встановлення обставин як факту надання послуг, так і наявності або відсутності підстав для звільнення від сплати портових зборів. При цьому, обов`язок зі сплати послуг виникає внаслідок фактичного їх надання, а не на підставі підписання відповідного акту.

При цьому, суд зауважує, що, фактично, Морський агент, з огляду на специфіку правовідносин, зобов`язаний здійснювати оплату виставлених рахунків з метою уникнення негативних наслідків, у вигляді, зокрема, заборони виходу судна з морського порту, що в свою чергу потягне понесення збитків від простою та низки інших негативних наслідків.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Закріплений законодавцем принцип справедливості, добросовісності і розумності має визнаватися не сукупністю трьох принципів, а єдиним принципом, який проявляється в єдності взаємопов`язаних трьох складових. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

Принцип справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо.

При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм.

Так в процесі розгляду справи, судом було з`ясовано у відповідача щодо необхідності сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів у випадку, якщо від самого початку метою заходу судна було визначено очікування з метою переходу до іншого порту.

Як пояснив представник відповідача, що також вбачається з норм законодавства, у випадку заявлення від самого початку метою заходу судна - очікування з метою переходу до іншого порту, відповідні портові збори нарахування та стягненню не підлягають.

За таких обставин, суд зауважує, що виставлення позивачу рахунків на оплату корабельного, адміністративного та санітарного зборів, в той час як фактично судно перейшло до іншого морського пору без здійснення жодних вантажних операцій у Миколаївському морському порту та Одеському морському порту, не відповідає принципу справедливості.

При цьому, як встановлено судом, усі супутні послуги та інші портові збори, від яких звільнення законом не передбачено, зокрема, якірний збір, канальний збір, лоцманські послуги тощо, позивачем було сплачено в повному обсязі, та спір в цій частині між сторонами відсутній.

5.4. Щодо правової природи заявлених до стягнення сум.

Судом враховується, що завданням господарського судочинства згідно із частиною першою статті 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд зазначає, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів юридичних та фізичних осіб, є законодавчо визначеними, саме на суд покладено обов`язок перевірити доводи сторін, надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).

Так положеннями глави 63 Цивільного кодексу України, якою врегульовано договірні відносини із надання послуг, не врегульовано особливостей повернення виконавцем, в даному випадку ДП "Адміністрація морських портів України", грошових коштів, сплачених агентом, у разі ненадання послуг за договором, а також правового механізму повернення сплачених коштів замовником, у зв`язку з чим, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

За змістом ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Варто зауважити, що в даному випадку подібними за змістом правовідносинами є правовідносини, якими врегульовано підстави для повернення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Так, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Правова позиція господарського суду щодо правомірності застосування при вирішенні даного спору аналогії закону відповідає наведеним у постанові Верховного Суду від 26.03.2018р. по справі №910/1030/17 висновкам, відповідно до яких суд касаційної інстанції погодився із позицією суду першої інстанції щодо правомірності застосування аналогії закону (ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України) при вирішенні спору щодо стягнення грошових коштів за ненадані відповідачем послуги. При цьому, Верховним Судом було зауважено, що у випадку ненадання послуги за договором, замовник має право вимагати або повернення передоплати за ненадану послугу або надання оплаченої послуги.

Крім того, суд зазначає, що обраний спосіб захисту у вигляді стягнення надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів у даному випадку відповідає також положенням ст.1212 ЦК України, яка розповсюджується на повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Враховуючи висновки суду щодо наявності підстав для звільнення суден ATHINOULA та GREENWICH PARK, які перебувають під агентуванням ТОВ "Старк Шиппінг", від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позивачу надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів у сумі 11 281 доларів США 18 центів та у сумі 46 752 доларів США 36 центів.

При цьому, суд зауважує, що підставою для стягнення з відповідача коштів саме в іноземній валюті є п.4.1. договору, а також положення Порядку №316, якими передбачено ставки портових зборів для суден іноземного плавання та оплату Морським агентом портових зборів по суднам під іноземним прапором саме в доларах США.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" (68002, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7А, ) 11 281 /одинадцять тисяч двісті вісімдесят один/ долар США 18 центів надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів, 4 513 /чотири тисячі п`ятсот тринадцять/ грн 04 коп. судового збору.

3. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ) в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, місто Одеса, Приморський район, площа Митна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Шиппінг" (68002, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7А, ) 46 752 /сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят два/ долара США 36 центів надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів, 18 703 /вісімнадцять тисяч сімсот три/ грн 28 коп. судового збору.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правову допомогу на 11.11.2020р. о 13:45.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 09 листопада 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська