ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Справа № 902/346/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благодатна Ферма" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 23.06.2020 суддею Яремчуком Ю.О. у м. Вінниці, повний текст складено 30.06.2020 у справі № 902/346/20

за позовом Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: органу, уповноваженого представляти інтереси держави Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

до Фермерського господарства "Благодатна Ферма"

про стягнення 111178,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.06.2020 у справі № 902/346/20 позов задоволено повністю.

1.2. Стягнуто з Фермерського господарства "Благодатна Ферма" на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств заборгованість за договором № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 12.12.2016 у розмірі 111178, 88 грн з яких, сума основного боргу - 100000 грн, пеня - 10038,17 грн та 3% річних у сумі - 1140,71 грн.

1.3. Стягнуто з Фермерського господарства "Благодатна Ферма" на користь прокуратури Вінницької області витрати на сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 12.12.2016 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством "Благодатна Ферма" було укладено договір № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству.

2.1.1. За умовами договору Український державний фонд зобов`язується надати фінансову підтримку на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" в сумі 185 000,00 грн, а Фермерське господарство "Благодатна Ферма" зобов`язується використати її за цільовим призначенням - впровадження виробничої діяльності і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк - до 31.10.2020 року.

2.1.2. З огляду на те, що за час дії договору, відповідач, не виконував взяті на себе зобов`язання по договору, а саме - не повернув фінансову підтримку (допомогу) згідно з встановленим графіком, що спричинило виникнення у нього перед позивачем заборгованості на загальну суму 100 000,00 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 100 000,00 грн - основної заборгованості є правомірною та обґрунтованою. Період виникнення заборгованості: з 01.11.2019 по 18.03.2020 включно.

2.2. Оскільки відповідачем вчасно не виконано зобов`язання, суд першої інстанції задоволив вимогу щодо стягнення 100 000,00 грн. - основного боргу, пені - 10038,17 грн, 3% річних у сумі - 1140,71 грн та 2102,00 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 23.06.2020 у справі № 902/346/20; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

3.3.1. Щодо неналежного позивача

3.3.2. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Проте Вінницьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надіслало Лист-вимогу №53-02/16 від 03.03.2020, що свідчіть про те, що орган вживає заходи для захисту інтересів держави і представництво прокурора в даному випадку недоречне.

3.4. Щодо зміни банківських реквізитів.

3.4.1. Станом на 31 жовтня 2019 року реквізити для оплати, які були вказані в Договорі були не актуальні у зв`язку з переходом банківської системи на міжнародний стандарт IBAN.

У зв`язку з цим Відповідач не міг погасити заборгованість згідно графіку.

3.4.2. Згідно ч. 1 ст. 613 ЦКУ кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій. що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг викопати свого обов`язку.

3.4.3. Згідно ч. 4 ст. 613 ЦКУ Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

3.4.4. Листом-вимогою №53-02/16 від 03.03.2020 Відповідача було повідомлено про заборгованість та надані нові реквізити для оплати Договору. Даний лист Відповідач отримав 05.03.2020 року. Отже, на думку апелянта, нарахування пені та 3% річних в період з 01.11.2019 по 05.03.2020 року є незаконним.

3.5. Щодо принципу розумності та справедливості.

3.5.1. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

3.5.2. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав.

Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру. Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, гак і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

3.5.3. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

3.5.4. Отже апелянт вважає, що суд першої інстанції повинен був зменшити розмір пені.

4. Відзиви на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. 07.09.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надійшла заява № 53-02/82 від 03.09.2020 (вх№5635/20), в якій повідомляє суд, що не підтримує апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благодатна ферма".

4.1.1. Правову позицію, викладену у відзиві Вінницької місцевої прокуратури підтримує в повному обсязі, просить суд апеляційної інстанції залишити в силі рішення Господарського суду Вінницької області від 23.06.2020.

4.2. 10.09.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Український державний фонд підтримки фермерських господарств 1) в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надійшов відзив № 32/7167вих20 від 08.09.2020 (вх№5709/20), в якому просить повністю відмовити Фермерському господарству "Благодатна ферма" у задоволенні апеляційної скарги.

4.3. Склад суду було змінено. У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Тимошенка О.М. у період з 21.10.2020 по 30.10.2020 включно, 21.10.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю.

4.3.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благодатна ферма" прийнято у новому складі.

4.2. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Фермерського господарства "Благодатна Ферма" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 23.06.2020 у справі № 902/346/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Закон України "Про прокуратуру"

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, викладені у відзиві, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2016 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством "Благодатна Ферма" було укладено (а.с.28) договір № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству (Договір).

7.2.1. За умовами Договору Укрдержфонд зобов`язується надати фінансову підтримку на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" в сумі 185 000,00 грн, а Фермерське господарство "Благодатна Ферма" зобов`язується використати її за цільовим призначенням - впровадження виробничої діяльності і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк - до 31.10.2020 року (розділ 1, 2, 4 Договору).

7.2.2. Відповідно до п.3.4.2 Договору Фермерське господарство "Благодатна Ферма" зобов`язано повернути фінансову підтримку (допомогу) згідно з встановленим графіком:

7.2.2.1. до 31.10.2018 - 45 000,00 грн,

7.2.2.2. до 31.10.2019 - 100 000,00 грн,

7.2.2.3. до 31.10.2020 - 40 000,00 грн.

7.3. Позивач на умовах договору № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" від 12.12.2016 надав відповідачу кредит (фінансову підтримку на поворотній основі) на суму 185 000,00 грн, що стверджується платіжним дорученням № 45 від 20.12.2016 (а.с.29).

7.4. 01.11.2018 відповідачем на виконання умов договору № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі Фермерське господарство "Благодатна Ферма" від 12.12.2016 повернуло позивачу кошти в сумі 45000, 00 грн, що не заперечується ні прокурором ні позивачем.

7.5. 03.03.2020 Український державний фонд підтримки фермерських господарств (Укрдержфонд) звернувся до відповідача з листом-вимогою № 53-02/16 про повернення коштів, який залишений останнім без розгляду та задоволення (а.с.30-31).

7.6. У подальшому - 18.03.2020 заявою за вих. №53-02/22 від 18.03.2020 Український державний фонд підтримки фермерських господарств звернувся до Вінницької місцевої прокуратури про вжиття заходів представницького характеру в інтересах Укрдержфонду по стягненню заборгованості та штрафних санкцій в судовому порядку (а.с.32-33).

7.6.1. Обґрунтовуючи своє звернення до органу прокуратури, Укрдержфонд зазначає, що є державною бюджетною установою, утримується в межах затвердженого кошторису і повністю фінансується з Державного бюджету України.

7.6.2. Кошторисом на 2020 рік видатки на сплату судового збору не затверджено, у зв`язку з чим відділення фонду не має можливості звернутися до суду із позовом.

7.7. Неповернення грошових коштів відповідачем в строки згідно графіку, обумовленого договором № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" від 12.12.2016, а саме 100 000,00 грн., спонукали прокурора, на підставі поданої заяви Укрдержфонду, звернутись з позовом до суду.

7.7.1. Останній звернувся з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Благодатна Ферма" 111178,88 грн, з яких: сума основного боргу - 100000 грн, пеня - 10038,17 грн та 3% річних у сумі - 1140,71 грн.

7.7.2. У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури покликається на ст.ст. 4, 20, 24, 27, 53, 162, 171, 176 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198, 216, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 2, 30 Бюджетного кодексу України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 1311 Конституції України.

7.8. Відзиву на позовну заяву від відповідача у даній справі не надходило.

7.9. Натомість представником відповідача до місцевого господарського суду подано клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № канц. 01-34/5115/20 від 04.06.2020).

7.9.1. Суд першої інстанції, дослідивши дану заяву, не прийняв її до розгляду з огляду на п. 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013р. № 28, згідно якого документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

7.9.2. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

7.9.3. У супереч вищезазначеного, відповідачем (його представником) оригінал заяви в паперовій формі до початку судового засідання надіслано не було.

7.9.4. З врахуванням встановленого суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі через відсутність у ньому цифрового підпису, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

7.9.2. Розгляд позовної заяви відкладено на 23.06.2020 на 14год.00хв.

7.10. До початку судового засідання 23.06.2020 відповідачем (його представником від Юридичної компанії «Суренж») на електронну адресу Господарського суду Вінницької області о 13год.02хв. подано клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі 912/2385/18 (а.с.108-109).

7.10.1. Зазначене клопотання працівниками Господарського суду Вінницької області роздруковане 23.06.2020 об 13год.54хв. та зареєстроване у автоматизованій системі діловодство суду о 14год.34хв.

7.10.2. Також 23.06.2020 на електронну адресу Господарського суду Вінницької області о 13год.05хв. подано клопотання про відкладення розгляду позовної заяви з підстав запровадження карантинних заходів (а.с.110-111).

7.10.3. Таке клопотання працівниками місцевого господарського суду було роздруковане 23.06.2020 об 13год.56хв. і зареєстроване у автоматизованій системі діловодство суду о 14год.27хв. та повторно о 14год.35хв.

7.11. За результатами розгляду позовної заяви, позов Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури задоволено повністю.

7.11.1. Підстави задоволення позову апеляційним господарським судом наведені у пунктах 2.1.-2.2. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, часткове прийняття доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, із скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового, яким позов прокурора в інтересах держави залишити без розгляду, виходячи з наступного.

8.2. Як вбачається із матеріалів справи із позовом про стягнення із відповідача Фермерського господарства «Благодатна Ферма» 111178,88 грн (п.7.7.1. цієї постанови) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури.

8.2.1. Обґрунтовуючи підстави представництва інтересів держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, прокурор у позові зазначає, що останній неналежним чином виконує свої повноваження, закріплені у Положенні про Вінницьке відділення, оскільки позовну заяву про стягнення суми заборгованості до суду не подано, а претензія (пункт 7.5. цієї постанови) подана лише 03.03.2020.

8.2.1. Окрім того Укржержфондом до прокуратури подано заяву про вжиття заходів представницького характеру в інтересах Укрдержфонду по стягненню заборгованості та штрафних санкцій в судовому порядку (пункт 7.6. цієї постанови).

8.3. Заперечень, у тому числі і у формі відзиву на позовну заяву, відповідач суду першої інстанції не надав.

8.4. Однак до початку судового засідання 04.06.2020 відповідачем (його представником) засобами електронної пошти подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженими заходами карантину, а також клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18, пов`язаної із представництвом прокурора інтересів держави.

8.4.1. У клопотанні про зупинення провадження у справі №902/346/20 відповідач звертає увагу суду, що у даному випадку прокурор також не обґрунтував законних підстав для звернення його до суду в інтересах держави, в особі Укрдержфонду.

8.5. Зазначені клопотання (про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі) судом першої інстанції були залишені без розгляду, оскільки не підписані цифровим підписом відображено у оспорюваному судовому рішенні.

Оригіналів клопотань не було надано (пункти 7.9.2.-7.9.3. цієї постанови).

8.6. Господарський суд Вінницької області визнав прийнятними, обґрунтованими, достатніми та підставними доводи прокурора, наведеними ним у позові, у тому числі і в частині представництва інтересів держави в особі Укрдержфонду.

8.7. Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду такий висновок місцевого господарського суду вважає передчасним.

8.8. Як зазначалося вище у даній постанові (пункти 7.7.1, 8.2.), предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" від 12.12.2016.

8.8.1. При цьому, із зазначеним позовом звернувся Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: органу, уповноваженого представляти інтереси держави Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України; Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

8.9. Статтею 1311 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

8.9.1. Згідно із ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

8.9.2. Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

8.10. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.10.1. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

8.10.2. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

8.11. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

8.11.1. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

8.11.2. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

8.11.3. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

8.11.4. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

8.11.5. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

8.11.6. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

8.11.7. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру).

8.11.8. При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

8.11.9. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

8.11.10. Підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються між собою.

8.11.10.1. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

8.11.10.2. Нездійснення захисту має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

8.11.10.3. Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

8.11.10.4. Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

8.11.11. Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі № 911/980/18 також зазначив, що про прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

8.11.12. Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття інтереси держави, дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

8.11.13. Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

8.12. Судом апеляційної інстанції встановлено, що звернення Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури до суду першої інстанції з позовом в інтересах держави в особі: органу, уповноваженого представляти інтереси держави Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України; Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зумовлено неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 18ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі Фермерському господарству "Благодатна Ферма" від 12.12.2016 в частині повернення наданої безпроцентної позики в сумі 100000грн.

8.12.1. При цьому прокурор неможливість самостійного подання позову Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України не обґрунтовує жодним чином.

8.12.2. Неможливість самостійного подання позову Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств обґрунтовує відсутністю грошових коштів на сплату судового збору.

8.13. Відсутність грошових коштів на сплату судового збору та недостатнє фінансування органу державної влади не свідчить про наявність виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави.

8.13.1. Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

8.13.2. В той же час, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення до суду за захистом порушених прав, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні позову до суду, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

8.13.3. У ситуації з неможливістю звернутися із позовом до суду через брак коштів на оплату судового збору, як виключний випадок на представництво інтересів в суді прокурором, не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державному органу чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 802/1873/17-а, від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16.

8.13.4. Будь-яких доказів того, що Український державний фонд підтримки фермерських господарств звертався, зокрема до вищестоящої організації чи розпорядника коштів про перерозподіл чи виділ коштів на сплату судового збору, матеріали справи не містять.

8.13.5. Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Український державний фонд підтримки фермерських господарств на момент звернення до прокурора з проханням подати позов (пункт 7.6. цієї постанови) ніяким чином не було обмежено у своїх повноваженнях подати суду такий самий позов у передбачений законом спосіб, але не зробив цього, переклавши свої обов`язки на прокурора.

8.13.6. З огляду на викладене, апеляційним господарським судом не встановлено підстав, які перешкоджають захисту інтересів Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, як самостійної юридичної особи з повним обсягом процесуальної дієздатності у відносинах з відповідачем.

8.13.7. Судова колегія дійшла висновку, що в поданій прокурором позовній заяві не зазначено виключних обставин, за якими позивач не може самостійно звернутися за захистом до суду, обмежившись посиланням лише на лист Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

8.13.8. Тобто всупереч вищевикладеному, прокурором не наведено причини, які реально перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду в порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

8.13.9. Саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Український державний фонд підтримки фермерських господарств, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів у зв`язку з відсутністю можливості оплатити судовий збір, недостатньо для обґрунтованості підстав для здійснення представництва прокурором і відповідного розгляду спору судом.

8.13.10. Прокурор повинен надати, відповідно до вимог процесуального закону, належні та допустимі докази прокурорського реагування на виявлені ним порушення закону, відповідно до ст. 20-23 Закону України Про прокуратуру (наприклад, подання на усунення виявлених прокурором порушень закону), невиконання або неналежне виконання яких вказувало б на нездійснення або неналежне здійснення орган своїх повноважень.

8.13.11. Будь-яких доказів наявності вищенаведених обставин невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків тими чи іншими особами суду не подано.

8.14. У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (до прийняття якої провадження у даній справі просив зупинити відповідач) зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

8.14.1. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

8.14.2. У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

8.14.3. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

8.14.4. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

8.14.5. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із ч.4 ст.53 та ч.5 ст.162 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

8.14.6. Водночас, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

8.15. Враховуючи приписи ч.4 ст.236 ГПК України (пункт 6.2. цієї постанови), з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики, суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

8.16. Отже, встановивши недотримання (не обґрунтування) прокурором підстав для здійснення ним представництва інтересів держави у цій справі в порядку, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 23.06.2020 у справі № 902/346/20 необхідно скасувати як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

8.17. У цій частині доводів щодо неналежного позивача апеляційна скарга апелянта підлягає частковому задоволенню.

8.18. Щодо інших доводів апелянта, викладених ним у апеляційній скарзі вони стосуються суті предмету спору, які суд апеляційної інстанції, враховуючи висновок, наведений у пункті 8.16. цієї постанови, відхиляє.

8.19. За таких обставин апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благодатна Ферма" слід задоволити частково; рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 23.06.2020 у справі № 902/346/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури залишити без розгляду.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є частково обґрунтованими, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Фермерським господарством "Благодатна Ферма" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 23.06.2020 у справі № 902/346/20 сплачений судовий збір у розмірі 3153,00 грн. в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Враховуючи ту обставину, що спір до суду був доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благодатна Ферма" від 06.08.2020 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 23.06.2020 у справі № 902/346/20 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

«Позов Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: органу, уповноваженого представляти інтереси держави Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України; Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу - Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення із Фермерського господарства "Благодатна Ферма" 111178,88грн залишити без розгляду».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/346/20 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "10" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.