СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Справа № 922/3120/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача - Артюха Ю.В., довіреність №40-4469/54 від 22 травня 2020 року, посвідчення № 1601 від 12 листопада 2008 року,

першого відповідача - Квіцінської А.І., довіреність №01-50/5019, посвідчення № 2145 від 27 вересня 2017 року,

третього відповідача - Нестеренко О.О., довіреність від 05 серпня 2020 року, наказ №13/ОС,

четвертого відповідача - Руденко Ю.Г., посвідчення №3275 від 15 липня 2019 року, наказ №455-К від 25 червня 2018 року, довіреність №55 від 21 серпня 2020 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх. №2684 Х/1) та Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вх. №2699 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі № 922/3120/20,

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код 31557119);

до 1) Акціонерного товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954);

2) Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код 19480600);

3)Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут "філії ""Енергозбут" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, код 40075815);

4)Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код 00100227);

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі №922/3120/20 задоволено заяву КП "Харківські теплові мережі" про забезпечення позову у справі №922/3120/20; вжито заходів щодо забезпечення позову у справі №922/3120/20 у вигляді заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", Акціонерному товариству "Харківобленерго", Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут", Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 01.09.2020 р.

Задовольняючи заяву КП "Харківські теплові мережі" про забезпечення позову у справі №922/3120/20 суд першої інстанції зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист оспорюваних прав Позивача на отримання електричної енергії, оскільки протягом судового розгляду справи Позивач не бути мати змогу отримувати послуги з постачання та розподілу електричної енергії внаслідок припинення їх надання з боку 1-го, 2-го, 3-го, 4-го Відповідачів. Суд першої інстанції наголосив, що відновити порушені права Позивача за наслідком судового розгляду буде неможливо, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається Позивачем в момент його отримання, тому задоволення позову про зобов`язання 1-го, 2-го, 3-го, 4-го відповідачів належним чином надати послуги з постачання та розподілу електричної енергії відповідно до умов укладених договорів не призведе до отримання електричної енергії, яка не була отримана і не була спожита Позивачем протягом судового розгляду. Одночасно суд першої інстанції врахував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що Позивач не зможе надавати послуги з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води протягом опалювального періоду та підігріву гарячої води в міжопалювальний період по всім вищенаведеним об`єктам, що, в свою чергу, призведе до численних скарг споживачів щодо незабезпечення безперебійного надання вищенаведених послуг і, як наслідок, покладення на Позивача відповідальності за ненадання послуг. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до техногенної катастрофи на території м. Харкова, внаслідок зриву підготовки до опалювального сезону 2020-2021 р.р.

Акціонерне товариство "Харківобленерго" та Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" з відповідною ухвалою суду не погодились, звернулись з апеляційною скаргою, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати.

Апеляційні скарги обґрунтовані помилковістю висновку суду щодо наявності підстав для забезпечення позову в порядку статті 136 ГПК України. Поряд з цим Акціонерне товариство "Харківобленерго" вказує про недотримання місцевим господарським судом балансу інтересів сторін у разі задоволення заяви про забезпечення позову в даній справі, оскільки в силу дії пункту 6.5 Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії , який є додатком 4 до Правил та роз`яснень НКРЕКП від 13 лютого 2019 року №1587/20.3/7 обсяги електричної енергії, використані позивачем після дати, зазначеної Електропостачальником у вимозі про відключення покладаються на втрати Оператора системи розподілу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2020 року у справі №922/3120/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі №922/3120/20; призначено справу до розгляду на 04 листопада 2020 року об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2020 року у справі №922/3120/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі №922/3120/20; призначено справу до розгляду на 04 листопада 2020 року о 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

У судове засідання, яке відбулось 04 листопада 2020 року, з`явився представник Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", Акціонерного товариство "Харківобленерго", Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут "філії ""Енергозбут", Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Представник Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

На початку судового засідання колегіє суддів обєднано розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх. №2684 Х/1) та апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вх. №2699 Х/1) з підстав оскарження сторонами ухвали Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі № 922/3120/20.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго", Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут "філії ""Енергозбут" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в якому просить суд :

-зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ) припинити дії, що обмежують постачання за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 01.09.2020 р., укладеним з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, 11, м. Харків, 61037, ).

-зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, ), Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7 ), Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) припинити дії, що обмежують надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до укладених договорів з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Позовні вимоги обґрунтовані існуванням між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", Акціонерним товариством "Харківобленерго", Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код в ), Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" договірних правовідносин щодо постачання позивачу електричної енергії та отриманням безпідставного попередження про припинення відповідної поставки.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд: вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 ідентифікаційний код в ), Акціонерному товариству "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код в ), Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Харківське регіональне відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код в ), Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код в ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 01.09.2020 р.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що діями відповідачів протиправно обмежується його право на отримання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та договором про розподіл електричної енергії. Позивач вважає, що в випадку невжиття заходів забезпечення позову, буде унеможливлене поновлення його прав на отримання електричної енергії.

Надаючи правову оцінку заяві Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про забезпечення позову колегія суддів зазначає про таке.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №912/1616/18.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Предметом спору у цій справі є вимога щодо зобов`язання відповідачів припинити дії, які обмежують постачання електричної енергії відповідно до укладених між сторонами договорів.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року по справі № 910/1040/18.

Тобто, звертаючись з відповідною заявою Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" повинно обґрунтувати імовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Колегія суддів приймає до уваги, що за своєю суттю постачання електричної енергії передбачає доволі складну технологічну процедуру. Процес відновлення постачання електричної енергії споживачу з боку постачальника та операторів розподілу систем є тривалим.

Таким чином, у разі припинення відповідачами постачання Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" електричної енергії та встановлення судом безпідставності такого припинення, процедура відновлення постачання електричної енергії споживачу займе тривалий проміжок часу.

Вказане ж в свою чергу є ускладненням ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Більш того, колегія суддів приймає до уваги, що тривалість такої процедури відновлення постачання електричної енергії, як і безпосередньо припинення наразі її постачання фактично призведе до негативних наслідків.

На підставі п.1.4 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста" від 23 грудня 1998 року № 1407 в редакції рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30 вересня 2003 року № 946 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в м. Харкові.

Наразі Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" забезпечує вищенаведеними послугами 6385 житлових будинків, 195 лікарняних організацій, 215 дошкільних заходів, 260 шкіл. У складі Позивача знаходиться 253 котельні, 210 центральних теплових пунктів (ЦТП), 86 індивідуальних теплових пункти (ІТП), 1 ТЕЦ, 11 насосних станцій та інше теплотехнічне обладнання.

Відтак, суд першої інстанції доцільно вказав, що невжиття заходів забезпечення позову зупинило б надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води протягом опалювального періоду та підігріву гарячої води в міжопалювальний період по всім вищенаведеним об`єктам, і як наслідок покладення на нього відповідальності за ненадання відповідних послуг. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову могло призвести до техногенної катастрофи на території м. Харкова, внаслідок зриву підготовки до опалювального сезону 2020-2021 р.р.

Відтак, аргументи заявника щодо ускладнення ефективного захисту та поновлення його порушених прав та інтересів у разі задоволення позову обставиною припинення відповідачами постачання Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" електричної енергії є обґрунтованими, а заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів не погоджується з аргументами апелянта стосовно відсутності підстав для забезпечення позову в даній справі в порядку статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Безпідставними є також аргументи Акціонерного товариства "Харківобленерго" стосовно недотримання балансу інтересів сторін у разі задоволення заяви про забезпечення позову в даній справі.

За твердженням Акціонерного товариства "Харківобленерго", відповідно до пункту 6.5 Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є додатком 4 до Правил та роз`яснень НКРЕКП від 13 лютого 2019 року №1587/20.3/7 обсяги електричної енергії, використані споживачем Електропостачальника після дати, зазначеної електропостачальником у вимозі про відключення покладаються на втрати оператора системи розподілу, тобто за рахунок Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Втім колегія суддів зазначає, що заборона оператору розподілу систем вчиняти дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії позивачу встановлюється судових рішенням, а відтак не виконання такої вимоги не може ставитись в провину Акціонерному товариству "Харківобленерго", та бути підставою для притягнення товариства до відповідальності.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду постановлена з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Наведені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" та Акціонерного товариства "Харківобленерго" та залишення без змін ухвали Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі № 922/3120/20.

В силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" та Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у справі № 922/3120/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук

Суддя І.А. Шутенко