ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Справа № 915/863/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 ()

в інтересах держави

до відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лока", вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028 ()

про визнання недійсною додаткової угоди № 05/у-20 до договору оренди землі від 06.12.2008 № 4570 та повернення земельної ділянки

за участю представників сторін:

від прокуратури: Бескровна І.І., службове посвідчення №056942 видане 25.08.2020 року дійсне до 25.08.2025 року;

від відповідача Миколаївська міська рада: Бондаровер Ю.С., довіреність №6607/02.02.01-22/02.06/14/19 від 05.12.2020 року;

від відповідача ТОВ "Лока": представник не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся Перший заступник прокурора Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати недійсною укладену між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лока" 14.01.2020 року додаткову угоду № 05/У-20 до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 06.12.2008 року за № 4570 щодо земельної ділянки площею 12 852 кв.м з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Лока" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 12 852 кв.м з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

Крім того, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 28.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.07.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.09.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 29.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 22.10.2020 року.

Відповідач ТзОВ «ЛОКА» явку повноважного представника в жодне судове засідання 28.07.2020, 07.09.2020, 29.09.2020 та 22.10.2020 не забезпечив.

Ухвали господарського суду Миколаївської області про відкриття провадження у справі від 30.06.2020, про відкладення розгляду справи від 28.07.2020, від 07.09.2020 та від 29.09.2020, надіслані на вказану в позовній заяві та в ЄДРЮОФОП адресу відповідача ТзОВ "Лока", вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028 повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк. 44-48, 75-82, 93-95, 105-107).

Крім того, ухвала суду від 28.07.2020 року додатково надіслана на адресу відповідача ТзОВ "Лока", вул. 1 Лінія, 15, кв. 202, м. Миколаїв, 54034 й також повернута до суду поштовою установою із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк. 75-78).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону)

Відповідно до Витягу з ЄДРЮОФОП місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Лока" є вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028.

Отже, ухвали суду направлені на правильну адресу відповідача, повідомлену суду самим позивачем та вказану у Витязі в ЄДРЮОФОП.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача ТзОВ «Лока».

В судовому засіданні 22.10.2020 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція прокуратури.

Прокуратура зазначає, що предметом спору є вимога про визнання недійсною додаткової угоди № 05/у-20 до договору оренди землі від 06.12.2008 року № 4570 та повернення земельної ділянки.

Підставою позову прокуратурою зазначено обставини щодо порушення вимог законодавства при продовженні відповідачем Миколаївською міською радою строку оренди земельної ділянки комунальної власності. Прокурор зазначає, що строк дії договору оренди землі № 4570 від 02.11.2006, укладений між Миколаївською міською радою та ТзОВ "Лока", продовжено на підставі договору про зміни № 466-15 від 20.11.2015 до 18.05.2018 року. Крім того, додатковою угодою № 05/У-20 до договору оренди землі договір поновлено на 35 місяців до 18.04.2021 року. Проте, усупереч умовам договору оренди землі, зі змінами та доповненнями, відповідачем Миколаївською міською радою укладено додаткову угоду № 05/у-20 від 14.01.2020 року за відсутності рішення міської ради (орендодавця, власника земельної ділянки), а отже незаконно.

Також прокурор зазначає, що всупереч ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" між Миколаївською міською радою та ТзОВ "Лока" у встановлений строк не було укладено відповідну додаткову угоду про продовження договірних правовідносин. Оскаржувана угода укладена понад півтора роки з дня закінчення строку дії договору оренди землі. Відповідно, переважне право на продовження договору втрачено.

На підставі додаткової угоди від 14.01.2020 року № 05/у-20, усупереч вимог ст. 134 ЗК України, ТзОВ "Лока" у позаконкурентному порядку набуло права оренди спірної земельної ділянки строком до 18.04.2021 року, тобто застосовано невірний механізм надання та одержання у користування земельної ділянки комунальної власності, чим порушено інтереси територіальної громади у сфері земельних відносин.

Прокурор зазначає, що при укладенні додаткової угоди від 14.01.2020 року № 05/у-20 не прийнято до уваги неналежне виконання товариством взятих на себе зобов`язань, оскільки, земельна ділянка надана товариству для будівництва садівничого центру. Проте, відповідно до інформації управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради № 1005/22.01-17 документи декларативного або дозвільного характеру за ТзОВ "Лока" не реєструвались, а згідно акту обстеження земельної ділянки від 03.04.2020 року земельна ділянка є вільною від забудови. Всупереч вимог договору про зміни № 466-15 від 20.11.2015, товариством не забезпечено належне використання земельної ділянки, що свідчить про втрату переважного права на продовження строку дії договору.

Враховуючи викладене, укладена між Миколаївською міською радою та ТзОВ "Лока" додаткова угода № 05/у-20 від 14.01.2020 року до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 06.12.2008 року № 4570, є незаконною та підлягає визнанню недійсною.

Оскільки строк дії договору оренди закінчився 18.05.2018 року та Миколаївською міською радою, як власником та належним розпорядником, не прийнято рішення про продовження строку оренди земельної ділянки, а додаткову угоду укладено усупереч умовам договору та остання підлягає визнанню недійсною, то правові підстави збереження цього майна за ТзОВ "Лока" відсутні. Отже, ТзОВ "Лока", згідно вимог ст. 16, 1212 ЦК України, зобов`язане повернути отриману ним земельну ділянку територіальній громаді міста Миколаєва.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 14, 55, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України, ст. 193 ГК України, ст. 12, 83, 116, 122, 124, 152 ЗК України, ст. 1, 2, 6, 10, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 2, 15, 83, 169, 172, 203, 215, 373, 525, 526, 628, 629, 638, 792, 1212 ЦК України, ст. 13, 25 Закону України "Про оренду землі", ст. 2 Закону України "Про охорону земель", практикою Верховного Суду та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача Миколаївської міської ради.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 8930/20 від 22.07.2020) відповідач Миколаївська міська рада просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень Миколаївська міська рада зазначає, що оспорювана додаткова угода № 05/У-20 до договору оренди землі була укладена сторонами у відповідності до вимог законодавства України, оскільки:

- рішенням міської ради від 18.06.2015 № 48/36 було вирішено продовжити ТзОВ "Лока" з дати прийняття рішення строк оренди земельної ділянки на 35 місяців;

- 20.03.2020 року ТзОВ "Лока" звернулась до Миколаївської міської ради про поновлення договору оренди землі з дотримання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (звернення не пізніше ніж за місяць до закінчення договору);

- листом управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 04.04.2018 № 17-1265 погодило можливість поновлення договору оренди землі;

- за інформацією управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради до підписання оскаржуваної позивачем додаткової угоди № 05/У-20 до договору оренди землі у ТОВ «Лока» була відсутня заборгованість з орендної плати за землю, що свідчить про те, що орендар після закінчення строку дії договору оренди землі продовжував користуватися земельною ділянкою;

- Миколаївською міською радою протягом одного місяця після закінчення строку дії договору до ТОВ «Лока» не направлявся лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди, не направлялись вимоги про звільнення земельної ділянки;

- вимога про розірвання договору оренди землі на підставі невикористання земельної ділянки є незаконною (постанова ВС 04.04.2019 № 922/324/17; від 25.03.2020 № 715/214/17);

- твердження позивача про порушення спірним правочином вимог ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» базується на невірному тлумаченні норм закону;

- оскільки вимога позивача про повернення територіальній громаді міста Миколаєва земельної ділянки пов`язана та є похідною від вимоги про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди, то дана вимога також не підлягає задоволенню.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 2, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України, практикою Верховного Суду, практикою Європейського Суду з прав людини та умовами договору.

У відповіді на відзив (вх. № 9344/20 від 30.07.2020 року) прокуратура зазначає наступне:

- в порушення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відповідачами укладено 14.01.2020 додаткову угоду, строк дії якої не відповідає договору оренди землі;

- усупереч умовам договору ТзОВ «Лока» не забезпечено належного використання спірної земельної ділянки, що виключає можливість поновлення договірних відносин за ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- оспорювана додаткова угода укладена після спливу майже 1,5 роки після закінчення строку договору про зміни № 466-15 від 20.11.2015, що суперечить вимогам ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- оскільки міською радою порушено порядок пролонгації договору оренди землі, строк дії якого закінчився 18.05.2018 (відповідно орендні правовідносини припинені), а ТзОВ «Лока» не оспорило у судовому порядку зволікання міської ради на укладення додаткової угоди (та, як наслідок, за відсутності відповідного судового рішення), єдиний механізм отримання спірної ділянки в користування визначено у ст. 134 ЗК України.

3. Правова позиція (заперечення) відповідача ТзОВ «Лока».

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-ІХ від 30.03.2020 року (в редакції, яка діяла до 16.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продвжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 725-IX від 18.06.2020 року.

Відповідно п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020 (набрав чинності 17.07.2020) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України (в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06.2020 року відповідачу встановлено строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали з урахуванням п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Вказаний строк є строком, встановленим судом.

Враховуючи вищевказані приписи законодавства, строк для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 731-IX від 18.06.2020 закінчився 06.08.2020 року.

Відповідачем не подано суду відзиву на позовну заяву, як у встановлений судом строк, так і станом на дату розгляду справи. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача щодо продовження процесуального строку на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

02.11.2006 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ТзОВ «Лока» (орендар) укладено договір оренди землі № 4570 (арк. 28-30).

Відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 10.10.06 за № 6/48 передає, а ТОВ «Лока» приймає в оренду земельну ділянку для будівництва садівничого центру по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної /Корабельний район/.

Відповідно до п. 3.1 Договору договір діє протягом 2 /двох/ років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2006 року за № 71. Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди від 06.12.2006 року за № 4570.

Отже, договір діяв з 06.12.2006 по 06.12.2008.

Через сім років рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 № 48/36 вирішено продовжити ТзОВ "Лока" на 35 місяців з дати прийняття рішення строк оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:037:0001 загальною площею 12 852 кв. м. за рахунок земельної ділянки, відведеної рішенням міської ради від 30.10.2008 № 29/43, залишивши її в землях іншого призначення, для будівництва садівничого центру по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної (арк. 109-111).

20.11.2015 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ТзОВ «Лока» (орендар) укладено договір про зміни № 466-15 до договору оренди (далі - Договір) (арк. 31-32).

Договір про зміни підписано та скріплено печатками сторін.

Договір зареєстровано у Миколаївській міські раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 20.11.2015 року за № 466-15.

Договором про зміни договір оренди повністю викладено в новій редакції.

Так, відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.06.2015 за № 48/36 продовжує ТОВ «Лока» оренду земельної ділянки для будівництва садівничого центу по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної /Корабельний район/.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 12 852 кв. м. (за функціональним призначенням - землі поточного будівництва), без права передачі її в суборенду (кадастровий номер :01:037:0001).

Відповідно до п. 2.2 Договору земельна ділянка вільна від забудови.

Відповідно до п. 3.1 Договору договір діє до 18.05.2018. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язані письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Отже, договором про зміни сторони погодили строк дії договору: з 20.11.2015 до 18.05.2018, тобто 29 місяців 28 днів.

Відповідно до п. 5.1 Договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва садівничого центру.

Відповідно до п.п. «в» п. 9.1 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема:

в) своєчасного внесення орендної плати;

г) припинення або дострокового розірвання договору у випадках: порушення строків початку та завершення забудови земельної ділянки.

Відповідно до п. 9.4 Договору орендар зобов`язаний, зокрема:

б) приступити до використання земельної ділянки після укладення договору та одержання дозволу на будівництво;

в) розпочати та завершити будівництво до спливу строку, на який укладено договір;

г) використовувати земельну ділянку до її цільового та функціонального призначення;

д) своєчасно вносити орендну плату;

л) у разі не завершення будівництва до закінчення строку, на який було укладено договір, та наміру скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до закінчення строку, або повідомити про інший намір використання земельної ділянки, при цьому оренда плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або до укладення нового договору. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплати заборгованості по орендній платі в повному обсязі, у т.ч. з урахуванням плат за період після спливу строку договору.

Відповідно до п. 11.3 Договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 11.6 Договору продовження строку оренди (поновлення договору):

- орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на продовження строку оренди (поновлення договору). У цьому разі орендар повинен за 6 (шість) місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

- у разі продовження строку оренди (поновлення договору) його умови можуть бути змінені, з урахуванням змін у законодавстві тощо на дату продовження цього договору.

14.01.2020 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ТзОВ «ЛОКА» (орендар) укладено додаткову угоду № 05/У-20 (арк. 33).

Відповідно до п. 1.1 Додаткової угоди вирішено пункт 3.1 розділу 3 договору доповнити наступним «Договір поновлено на 35 місяців до 18.04.2021».

Додаткову угоду підписано та скріплено печатками сторін.

Додаткову угоду зареєстровано у Миколаївській міські раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.01.2020 року за № 05/У-20.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.06.2020 року № 213626947 право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:037:0001 з цільовим призначенням - для іншого сільськогосподарського призначення, для будівництва садівничого центру зареєстровано за ТОВ «Лока» на підставі договору про зміни № 466-15 від 20.11.2015 (з урахуванням додаткової угоди № 05/У-20 від 14.01.2020) укладеного між Миколаївською міською радою та ТзОВ «Лока» строком до 18.04.2021 року (арк. 19-22).

Прокуратура, звернувшись до суду із даним позовом, просить суд визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі, вказуючи на порушення Миколаївською міською радою порядку та строків, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", під час вирішення питання про продовження / поновлення договору оренди землі.

Так, судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 в редакції договору про зміни № 466-15 від 20.11.2015 орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язані письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Отже, в силу умов п. 3.1 договору орендар у випадку реалізації свого переважного права на укладення договору на новий строк зобов`язаний був звернутись до орендодавця до 18.11.2017.

20.03.2018 року відповідач ТзОВ «Лока» (орендар) звернувся до Миколаївської міської ради (орендодавець) з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки для будівництва садівничого центру, яку отримано та зареєстровано в Миколаївській міській раді 20.03.2018 року за вх. № 000242 (арк. 53).

Тобто, орендар звернувся до Миколаївської міської ради з порушенням строку, передбаченого умовами договору оренди землі.

Як вбачається з Опису документів (арк. 97) до заяви позивачем додано наступні документи: 1. Копія статуту/паспорту; 2. Копія раніше укладеного договору оренди земельної ділянки; 3. Копія витягу з рішення міської ради; 4. Копія технічного паспорту; 5. Копія право власності; 6. Проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1 *500). 7. Витяг з державного земельного кадастру. 8. Проект додаткової угоди до договору оренди (арк. 98).

Як вбачається з проекту додаткової угоди орендарем запропоновано п. 3.1 договору викласти в наступній редакції: "Договір поновлено на __ років (до __.__.__). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за місяць до спливу строку цього договору" (арк. 98).

Листом № 17-1265 від 04.04.2018 року Управління містобудування та архітектури Миколаївської області погодило поновлення договору оренди земельної ділянки площею 12852,0 кв.м. для будівництва садівничого центру по пр. Богоявленському ріг вул. Маячної в Богоявленському районі міста Миколаєва, орендованої згідно з договором оренди від 06.12.2006 р. № 4570, укладеного на підставі рішення Миколаївської міської ради № 6/48 від 10.10.2006 р. (арк. 52).

В подальшому договір оренди землі від 06.12.2006 за № 4570 поновлено до 18.04.2021 шляхом укладення додаткової угоди від 14.01.2020 року № 05/У-20 з уповноваженою особою без прийняття рішення міської ради, що підтверджується інформацією Управління земельних ресурсів від 16.06.2020 року та виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.04.2020 (арк. 23, 26).

На підтвердження обставини щодо виконання орендарем обов`язків за договором оренди землі прокуратурою подано наступну інформацію:

- відповідно до інформації виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.04.2020 орендар сплачує орендну плату у повному обсязі (арк. 26). Суду не подано доказів на підтвердження сплати орендних платежів (розміру та строків внесення);

- відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 03.04.2020 року на ділянці за адресою пр. Богоявленський ріг вул. Маячної за результатами огляду встановлено, що земельна ділянка вільна від об`єктів будівництва та огороджена парканом (арк. 23-25);

- відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради № 1005/22.01.-17 від 20.05.2019 року в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів з 17.06.2017 р. (з дня отримання управлінням ДАКБ ММР повноважень) документи декларативного або дозвільного характеру за вищезазначеною адресою, замовник ТОВ «Лока», не зареєстровано (арк. 34).

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Підстави недійсності правочину та наслідки.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

2. Правове регулювання орендних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 04.06.2017) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

3. Правове регулювання продовження/поновлення дії договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 04.06.2017) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 04.06.2017) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 04.06.2017) керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Відповідно до ч. 8, 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 04.06.2017) додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 313/350/16-ц та від 22.09.2020 по справі № 159/5756/18).

Близький за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12/136гс19), предметом позову в якій було визнання поновленим договору оренди землі в запропонованій редакції на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, зокрема, з огляду на те, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за п`ятдесят днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

В постановах від 22.09.2020 по справі № 313/350/16-ц та від 22.09.2020 по справі № 159/5756/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

В спірному випадку орендар ТзОВ "Лока" з метою реалізації права на продовження строку дії договору оренди землі звернувся до орендодавця Миколаївської міської ради з відповідною заявою 20.03.2018 року, тобто з порушенням встановленого умовами п. 3.1, п. 11.6 договору строку. Крім того, до заяви орендар додав проект додаткової угоди, запропонувавши орендодавцю змінити умову п. 3.1 договору, а саме щодо зменшення строку для реалізації переважного права на продовження договору оренди землі (замість шестимісячного строку запропоновано місячний строк).

Суду не подано доказів погодження сторонами умов договору, в тому числі продовження строку його дії (істотна умова). Доказів прийняття міською радою рішення за результатами розгляду заяви ТзОВ "Лока" матеріали справи не містять. Додаткову угоду до договору не підписано, що в силу положень ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" свідчить про припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі.

Натомість, майже через півтора роки після закінчення строку дії договору без прийняття рішення орендодавцем між сторонами підписано додаткову угоду до договору, якою сторони погодили поновити строк дії договору на 35 місяців, тобто на інший строк, ніж передбачений умовами договору, що свідчить також про порушення положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи допущення відповідачами порушень законодавства (положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі") під час поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсною укладеної між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лока" 14.01.2020 року додаткової угоди № 05/У-20 до договору оренди землі.

Щодо посилань прокуратури на неналежне виконання орендарем обов`язків за договором (орендарем не розпочато будівництво), то суд звертається до судової практики ВС, а саме: "Поняття «невикористання земельної ділянки за призначенням» та «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування (правова позиція Другої судової палати КЦС ВС висловлена в постанові від 25.03.2020 по справі № 715/214/17-ц).

Враховуючи недійсність укладеної між сторонами додаткової угоди до договору оренди землі, відповідно відсутні правові підстави для користування відповідачем ТзОВ "Лока" спірною земельною ділянкою. Відтак, похідна вимога про зобов`язання відповідача ТзОВ "Лока" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 23 218, 60 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 1 051, 00 грн. слід відшкодувати прокуратурі з відповідача Миколаївської міської ради.

Судовий збір в розмірі 22 167, 60 грн. слід відшкодувати прокуратурі з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лока".

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України).

За таких обставин, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Таким чином, стягнення за наказом повинно здійснюватись з відповідного виконавчого органу - в спірному випадку виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною укладену між Миколаївською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лока" () 14.01.2020 року додаткову угоду № 05/У-20 до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 06.12.2008 року за № 4570 щодо земельної ділянки площею 12 852 кв.м з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

3. Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Лока", вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028 () повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () земельну ділянку площею 12 852 кв.м з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

4. Стягнути з відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () через виконавчий комітет Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () на користь Миколаївської обласної прокуратури, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 (, Банк ДКСУ м. Київ р/р UA0000340) 1 051, 00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лока", вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028 () на користь Миколаївської обласної прокуратури, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 (, Банк ДКСУ м. Київ р/р UA0000340) 22 167, 60 грн. (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім грн. 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.11.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш