ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.11.2020р. Справа №905/1874/20
В обґрунтування вимог, викладених у заяві про видачу судового наказу, Акціонерне товариство «Банк Альянс» посилається на виконання останнім зобов`язань відповідно до умов банківської гарантії №355-17 від 05.07.2017р. (перерахування грошових коштів на користь бенефіціара) та наявність, в силу вимог п.4.4 цього договору, у банка права зворотної вимоги до принципала у розмірі суми гарантії.
Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.
За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ст.150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Якщо на вимогу бенефіціара банк виплачує кошти за гарантією, принципал зобов`язаний протягом одного робочого дня повністю відшкодувати банку такі виплати та усі пов`язані з цим витрати банку у валюті гарантії. Банк має нічим не обмежене право на зворотну вимогу до принципала (регрес) у розмірі суми гарантії, процентів та будь-яких витрат (збитків) (п.п.4.2, 4.4 договору №355-17 від 05.07.2017р.).
Таким чином, з урахуванням норм ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України, положень договору про надання гарантії №355-17 від 05.07.2017р. та умов банківської гарантії №355-17 від 05.07.2017р. при зверненні до суду в порядку наказного провадження з вимогами щодо стягнення з принципала суми гарантії в порядку п.4.4 договору про надання гарантії, має бути підтверджено не тільки факт укладення договору у письмовій формі, а й безпосередньо факт виникнення обов`язку перерахувати грошові кошти у заявленій банком сумі та докази прострочення такого виконання боржником.
Разом з цим, доказів понесення будь-яких інших витрат (збитків) у зв`язку з виконанням договору №355-17 від 05.07.2017р., право на відшкодування яких наявне у банку за рахунок боржника (зокрема, в сумі 6000 грн), заявником суду не представлено.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Наразі, відмова з визначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з відповідною заявою після усунення допущених порушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 147, 148, 150, 152 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Повний текст ухвали складено та підписано 06.11.2020р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця