РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.10.2020Справа № 910/5074/20
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне"

про зобов`язання вчинити дії

При секретарю судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Верес Т.А. - паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві від 11.06.1999;

Виграненко С.П. - представник за ордером серія КС №754051 від 04.05.2020;

від відповідача: Прилепа В.М. (директор) - паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.09.1997, витяг з ЄДРПОУ № від 21.04.2020.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне" про зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2017 року, яким затверджено нову редакцію Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне" - незаконним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

06.05.2020 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 09.06.2020.

05.06.2020 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 09.06.2020 року суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.06.2020 року розгляд справи відкладено на 07.07.2020 року.

06.07.2020 року до канцелярії суду відповідачем подана клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 07.07.2020 року представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі, просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти поданого клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11.08.2020 року.

07.08.2020 року до канцелярії суду позивачем подано клопотання про приєднання доказів.

11.08.2020 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 11.08.2020 року судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.09.2020 року.

09.09.2020 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 22.09.2020 року суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.10.2020.

06.10.2020 року до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

В судовому засіданні 06.10.2020 року суд задовольнив клопотання представника позивача та постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 27.10.2020 року.

В судовому засіданні 27.10.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серія НОМЕР_3 від 30.06.2005.

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України також передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники мають право:

1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників;

2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника;

3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання;

4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом;

5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії;

6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника;

7) інші права, визначені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Як зазначено позивачем, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стратегічне» (далі - ОСББ «Стратегічне»), яке було створене у 2011, здійснює управління цим будинком. На сьогоднішній день будинок знаходиться на обслуговуванні управляючої компанії КП «Житло-сервіс».

У період з 2015 по грудень 2017, позивачка була одним із членів Правління ОСББ «Стратегічне».

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стратегічне» 14.06.2017 року прийняло протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1, 10-А, яким затвердили Статут ОСББ «Стратегічне» в новій редакції.

Відповідно до даного протоколу збори проводились вдруге після внесення на обговорення нової редакції Статуту на загальних зборах від 30.08.2016р.

Але, позивачка не була повідомлена належним чином про проведення загальних зборів 14 червня 2017 року, як і не була повідомлена належним чином про проведення попередніх загальних зборів 30.08.2016р., хоча на той час ОСОБА_1 навіть була одним із членів Правління ОСББ «Стратегічне».

Враховуючи чітко визначену законодавством процедуру проведення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про проведення загальних зборів від 30.06.2016р. та 14.06.2017р. ніхто із співвласників, в тому числі позивач, не була повідомлена належним чином, що свідчить про порушення законодавства та законних прав та інтересів співвласників багатоквартирного будинку.

Протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2017 року не відповідає вимогам затвердженого протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 25.08.2015 № 203 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку».

Так, у протоколі загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2017 року відсутні на кожній сторінці підписи осіб., що складали протокол.

Крім того у протоколі відсутня інформація про осіб, які брали участь у голосуванні на зборах, саме: номер квартири, загальна площа квартири/нежитлового приміщення, прізвище, ім`я, по батькові співвласників або його представника та документ, що надає представнику повноваження на голосування, документ, що підтверджує право власності на квартиру/нежитлове приміщення, результат голосування («за», «проти», «утримався»), підпис співвласника (представника).

В загальній інформації протоколу від 14 червня 2017 року міститься інформація про те, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 221 особи, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 16099 м.кв. (100%). У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласників в кількості 4 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 353, 94 м.кв. (2,20%). У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 110 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 7837, 60 (48, 68%).

Щодо листів письмового опитування, у якому взяло участь 110 осіб, співвласників відповідно до протоколу, які були пронумеровані та прошнуровані на 100 (ста) аркушах вбачається невідповідність вимог законодавства.

У листах опитування квартир №12 , 13 , 76 , 124 не вказано загальну площу квартири або нежитлового приміщення, тому провести відсотковий розрахунок голосів неможливо.

Власниця квартири №58 ОСОБА_2 , лист опитування не підписувала, та ніхто не звертався до неї з даним питанням, що підтверджується нотаріально завірено заявою ОСОБА_2 .

Щодо власника квартири №26 ОСОБА_3 , за інформацією сусідів, він проживає в Ізраїлі з 2013 року, а власниця квартира №120 ОСОБА_4 з 2015 року проживає в Катарі та в період підписання знаходилась за межами України.

Власниці квартири №145 ОСОБА_5 заборонено виїзду на територію України Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року (у списку №897).

Також, в значній частині листків письмового опитування в графі є посилання на певний правовстановлюючий документ, наприклад, договір купівлі-продажу чи свідоцтво право власності, але, при цьому відсутні будь-які реквізити відповідного документу (реєстраційний номер, дата), або реквізити документа зазначено не в повному обсязі.

У даному протоколі міститься тільки загальна інформація про результати голосування - «за» -114 співвласників, загальна площа квартир або нежитлових приміщень, яких становить 8191, 54 (50, 88%), із листів опитування 110 співвласників - 7837, 60 м.кв. (48, 68%) та 4 співвласника взяли участь особисто - 353, 94 м.кв. (2,20%).

Проте по листам опитування, які відповідають вимогам письмового листа опитування відповідно до законодавства, кількість голосів відповідно до площі квартир становить тільки: 43,18%(6951,89м.кв).

Якщо ж брати до уваги тільки листи в яких зазначена площа квартир то такий відсоток становить: 45,48% (7322,49м.кв.)

Навіть якщо брати до уваги усі наявні листи опитування, частина з яких не відповідає вимогам чинного законодавства, з розрахунком площі квартир, які не вказані у листах, по аналогічним квартирам, які знаходяться у будинку, відсоток таких голосів становить 47,89% а в протоколі зазначено 48,68%, що не відповідає дійсності.

З огляду на зазначене, деякі з листів письмового опитування містять ознаки зазначення дати опитування однією особою, що суперечить нормі законодавства, яка вказує, про те, що заповнення листів опитування проводиться власноручно співвласниками. Також невідповідність листів опитування чинному законодавству вбачається у незазначені у деяких з них дати опитування площ квартир/нежитлових приміщень та документа, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення.

Позивач вважає, що ОСББ «Стратегічне» проводить свою діяльність з грубим порушенням законодавства, а саме приймає рішення на основі нового незаконно прийнятого Статуту затвердженого протоколом загальних зборів від 14 жовтня 2017 року з порушенням процедури проведення загальних зборів та підрахунком голосів, який підлягає негайному скасуванню.

У зв`язку з чим звернулася з позовом та просить суд визнати протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2017 року, яким затверджено нову редакцію Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне" - незаконним.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що для належного проведення загальних зборів ОСББ «Стратегічне» 14.06.2017 року Правлінням ОСББ «Стратегічне», яке було ініціатором проведення вказаних загальних зборів, завчасно надсилались всім співвласникам житлових та нежитлових приміщень будинку 10-А по вулиці Велика Китаївська у місті Києві поштові повідомлення про дату проведення загальних зборів ОСББ «Стратегічне», які відбулись 14.06.2017 року, їх порядок денний, як цього вимагає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Станом на сьогоднішній день ОСББ «Стратегічне» не має можливості представити суду такі поштові повідомлення оскільки ОСББ «Стратегічне» не зберігало такий довгий час вказані поштові повідомлення, у ОСББ «Стратегічне» зберігаються лише документи, які були необхідні для реєстрації нової редакції статуту ОСББ «Стратегічне».

Крім того, повідомлення про загальні збори ОСББ «Стратегічне», які мали відбутися 14.06.2017 року разом із проектом нової редакції статуту ОСББ «Стратегічне» розміщувались у холі першого поверху будинку 10-А по вулиці Велика Китаївська у місті Києві.

Також, зазначено, що чинне на момент оформлення та підписання протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14.06.2017 року законодавство України не містило положення про те, що невідповідність протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку вимогам наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 25.08.2015 № 203 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку» є підставою для визнання такого протоколу незаконним.

Відповідачем звернено увагу на те, що нова редакція статуту ОСББ «Стратегічне», яка була затвердження рішенням загальних зборів ОСББ «Стратегічне», оформленого протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 14.06.2017 року по своїй суті відповідає типовому статуту ОСББ і тому за своїм змістом та характером і не порушує законних прав та інтересів жодного із співвласників ОСББ «Стратегічне». Як наслідок, наявність зареєстрованої нової редакції статуту ОСББ «Стратегічне», що відповідає вимогам законодавства України, має превеліювати над можливими окремими процедурними недоліками її прийняття.

26.06.2011 року проведено державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне" (ідентифікаційний код 37716396), про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0028122.

14.06.2017 року були скликані та проведені загальні збори багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1.

З наявного в матеріалах справи протоколу загальних зборів багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14.06.2017 року вбачається, що збори проводять вдруге, після внесення на обговорення нової редакції статуту на загальних зборах від 30.08.2016.

Загальна інформація. Збори скликані на вимогу власників квартир №14 ОСОБА_6 , №158 ОСОБА_7 , №129 ОСОБА_8 .

Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 221 особи.

Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку: 16099 кв.2 (100%).

У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 4 осіб, яким належить квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 353,94 кв.м (2,20%).

У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 110 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирного будинку загальною площею 7837,60 кв.м (48,68%).

Порядком денних зборів є затвердження нової редакції статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне".

Вирішили: підсумками голосування (з урахування голосів, поданих на зборах співвласників, і голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування):

«за» - 114 співвласників, загальна площа квартир та або нежитлових приміщень яких становить 8191,54 кв.м (50,88%);

«проти» - 0 співвласників, загальна площа квартир та або нежитлових приміщень яких становить 0,0 кв.м (0,00%);

«утримався» - 0 співвласників, загальна площа квартир та або нежитлових приміщень яких становить 0,0 кв.м (0,00%).

Рішення: затвердити статут ОСББ «Стратегічне» в новій редакції.

Також, у вищезазначеному протоколі зазначено про додаток. Листки письмового опитування, заповнені відповідно до вимог абзацу четвертого частини восьмої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», пронумеровані та прошиті на 100 (ста) аркушах.

Протокол зборів від 14.06.2017 підписано ОСОБА_9 як головою зборів та ОСОБА_7 як секретарем зборів.

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції чинній станом на 14.06.2017 року) цей Закон визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції чинній станом на 14.06.2017 року) передбачено, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про:1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

3. Збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем.

4. Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

5. Повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що будуть розглядатися на зборах.

6. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників.

7. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

8. Якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням.

Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень.

Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування.

Голосування від імені співвласника представником здійснюється в порядку представництва згідно з вимогами цивільного законодавства. Кожен співвласник, який має право голосу, може реалізувати це право під час проведення такого опитування лише один раз з одного питання.

Забороняється в процесі проведення письмового опитування співвласників примушувати їх до голосування за або проти прийняття відповідного рішення чи винагороджувати їх за це в будь-якій формі.

За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування.

Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів.

9. Протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті.

Порядок зберігання виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад протоколів зборів співвласників та розміщення ними на офіційному веб-сайті інформації про рішення, прийняті такими зборами, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

10. Повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду.

11. Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

12. За рішенням зборів співвласників повноваження щодо прийняття рішень стосовно спільного майна, яким користується лише певна група співвласників (співвласники квартир та нежитлових приміщень, розташованих в одному під`їзді або секції багатоквартирного будинку, тощо), за умови що при цьому не порушуються права інших співвласників, можуть бути передані цій групі співвласників. Такі рішення стосовно спільного майна приймаються зборами зазначеної групи співвласників у порядку, передбаченому частинами четвертою - шостою, восьмою - одинадцятою цієї статті.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Якщо одна особа є власником квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо), рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників усіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо).

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 7-9 статті 6 Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції чинній станом на 14.06.2017 року) кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Відповідно до статті 7 Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено таке: назва і місцезнаходження об`єднання; мета створення, завдання та предмет діяльності об`єднання; статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування; порядок скликання та проведення загальних зборів; періодичність проведення зборів; порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них; перелік питань, для вирішення яких потрібна кваліфікована більшість голосів; джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання; порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об`єднання, включаючи резервні, а також порядок оплати спільних витрат; перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників; права і обов`язки співвласників; відповідальність за порушення статуту та рішень статутних органів; порядок внесення змін до статуту; підстави та порядок ліквідації, реорганізації (злиття, поділу) об`єднання і вирішення майнових питань, пов`язаних з цим. Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства. Включення до статуту відомостей про склад співвласників не є обов`язковим.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання

Частиною 12 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до ч. 15, 16 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Суд зазначає, що чинне на момент оформлення та підписання протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 14.06.2017 року законодавство України не визначало умов недійсності листків опитування, які заповнюються співвласниками при вирішенні питань, що виносяться на загальні збори, оскільки не затверджено конкретної форми такого листка.

Бланки опитування, які використовувались Правлінням ОСББ «Стратегічне» для процедури письмового опитування співвласників житлових та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 під час проведення загальних зборів 14.06.2017 року відповідають вимогам ч.8 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

В позовній заяві позивач зазначає, що власниця квартири №58 ОСОБА_2 , лист опитування не підписувала, та ніхто не звертався до неї з даним питанням, що підтверджується нотаріально завірено заявою ОСОБА_2 . Щодо власника квартири №26 ОСОБА_3 , за інформацією сусідів, він проживає в Ізраїлі з 2013 року, а власниця квартира №120 ОСОБА_4 з 2015 року проживає в Катарі та в період підписання знаходилась за межами України. Власниці квартири №145 ОСОБА_5 заборонено виїзду на територію України Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року (у списку №897).

Щодо вищезазначеного господарський суду зазначає, що складання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, які складаються у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, згідно ст. 358 Кримінального кодексу України кваліфікується як "підроблення документів", а встановлення такого факту є компетенцією органів прокуратури та внутрішніх справ.

Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення позивача про проведення зборів.

Проте, суд зазначає, що вищезазначена підстава не є безумовною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсними, а також, суд має врахувати що для визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів співвласника. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №756/12113/16-ц судом висловлено правову позицію про те, що підставою для пред`явлення позову про визнання зборів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Крім того, доказів того, що всіх інших співвласників не було сповіщено належним чином про проведення загальних зборів ОСББ від 14.06.2017 року матеріали справи не містять.

А також, суд зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (заяви яких надано) не скористались своїм правом та не звернулись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Крім того, слід зазначити, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Суд вважає, що у зазначеному питанні слід керуватися принципом "обґрунтованої достатності" визначених судом мотивів та підстав прийняття відповідного рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позивач не підтвердив належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами свої доводи, зокрема, що загальні збори щодо затвердження нової редакції статуту ОСББ «Стратегічне» ухвалено не лише з додержанням певних процесуальних вимог, а й дійсно більш як половиною співвласників багатоквартирного будинку, а саме 50,88 %.

Суд звертає увагу позивача на той факт, що відповідно до позовних вимог, останній просить суд визнати протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2017 року, яким затверджено нову редакцію Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне" - незаконним.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду № 4 від 25.02.2016 2.8. у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 ГК України. Тому господарські суди мають відмовляти в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи.

Таким чином, суд звертає увагу позивача, що протокол загальних зборів не є актом ненормативного характеру у розумінні ст. 20 Господарського кодексу України, з огляду на те, що він не має обов`язкового характеру та виданий органом юридичної особи, а не державним органом чи органом місцевого самоврядування.

При цьому, Суд бере до уваги роз`яснення, викладені в абз. 2, 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.08 № 13, у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом ст. 20 Господарського кодексу України.

Крім цього, за приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа згідно ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд на підставі ст. 5 ГПК України захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Оскільки протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, 10-А від 14 червня 2017 року, яким затверджено нову редакцію Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стратегічне", є документом, який фіксує факт прийняття рішення і не є актом за змістом ст. 20 ГК України, вимоги позивача про визнання недійсним , таким що не породжує ніяких правових наслідків з моменту прийняття не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективнішим засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Шахал проти Сполученого Королівства (Chahal с. Royaume-Uni), пункт 79, Recueil 1996-V) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (її. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява №38722/02).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Навіть виходячи лише з цих підстав відсутні належні та допустимі докази того, що загальні збори щодо затвердження нової редакції статуту ОСББ «Стратегічне» ухвалено не лише з додержанням певних процесуальних вимог, а й дійсно більш як половиною співвласників багатоквартирного будинку, а саме 50,88 %.

Частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 75 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 76, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 10.11.2020 року.

Суддя С. М. Мудрий