РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2020 року м. Чернігівсправа № 927/565/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви

за позовом: Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури

в інтересах держави

вул. 1-го Травня, 50А, м. Прилуки, 17500,

в особі позивача: Срібнянської селищної ради

вул. Миру, 43а, смт Срібне, Срібнянський район, 17300,

до відповідача: Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство"

вул. Київська, 288, м. Прилуки, 17500,

про стягнення 129354,00 грн

За участю: прокурора Чернігівської обласної прокуратури Оліфір А.В.;

від позивача: не прибув;

від відповідача: адвокат Скалозуб Н.О., ордер АА№1039100 від 27.07.2020

У судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Срібнянської селищної ради подано позов про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" шкоди у сумі 267479 грн 16 коп, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме: 80243 грн 78 коп - до спеціального фонду Державного бюджету України, 53495 грн 85 коп - до спеціального фонду обласного бюджету Чернігівської обласної ради, 133739 грн 63 коп - до спеціального фонду селищного бюджету Срібнянської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 17.09.2019 до Срібнянського Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від лісничого Сокиринського лісництва ДП "Прилуцьке лісове господарство" про те, що невстановлена особа здійснила незаконну порубку дуба звичайного в кількості 13 штук різного діаметру. В ході досудового розслідування кримінального правопорушення від Державної екологічної інспекції у Чернігівській області отримано розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок спилювання ростучих дерев. Згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665, Держекоінспекцією в Чернігівській області розраховано збитки, завдані державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі - 267479 грн 26 коп. Особу, яка здійснила незаконну порубку дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення не встановлено.

Прокурор, посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 19, п. 5 ст. 64, ч. ч. 1, 5 ст. 86, п. 5 ч. 2 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України, вказує, що ДП "Прилуцьке лісове господарство", як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Крім того, прокурор стверджує, що у відповідності до ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів -50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

В обґрунтування підстав представництва прокурора в суді, Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури, посилаючись на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" зазначає, що Срібнянською селищною радою належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів держави та територіальної громади навіть після інформування місцевою прокуратурою про установлений факт порушення вимог законодавства, не вжито. Так, згідно листа Срібнянської селищної ради від 04.06.2029 №819/02-32, урочище "Соколівське" в якому сталася незаконна порубка, перебуває у державній власності, тому жодних заходів щодо заподіяної шкоди Срібнянською селищною радою не вживалося.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.07.2020.

22.07.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 21.07.2020 з доданим до нього клопотанням про поновлення строку на подання відзиву. А також відповідачем додана заява про відшкодування витрат на професійну допомогу від 21.07.2020, відповідно до якої просить стягнути на свою користь 15000,00грн витрат професійну (правничу) допомогу.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що в даному випадку ним розроблено та виконано всі можливі та залежні від нього заходи з охорони лісу від незаконної порубки, виявлення таких порубок, їх документуванню та передачі до правоохоронних органів для розшуку та притягнення до відповідальності винних осіб, а отже в його діях відсутня протиправна поведінка у вигляді бездіяльності. Відповідач стверджує, що Державна екологічна інспекція у Чернігівській області не проводила перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів (із застосуванням вимірювальних засобів) не складала відповідно до законодавства акта за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, в якому був би встановлений факт неправомірної поведінки відповідача, як постійного лісокористувача, у формі бездіяльності щодо охорони лісу, та не здійснювала відповідних вимірювань. Відповідач вважає, що Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області не встановлено факту неправомірної поведінки відповідача, як постійного лісокористувача, у формі бездіяльності щодо охорони лісу, не здійснювалося відповідних вимірювань, не відомо на підставі яких даних здійснено розрахунок розміру завданої шкоди. Крім того, відповідач акцентує увагу суду, що урочище "Соколівське" (Срібнянський район, квартали 55-64 Сокиринського лісництва ДП "Прилуцьке ЛГ") є ботанічним заказником місцевого значення, відповідно до рішення Чернігівського облвиконкому від 04 грудня 1978 року №529, рішення Чернігівського облвиконкому від 27 грудня 1984 року №454, рішення Чернігівського облвиконкому від 28 серпня 1989 року №164, а також згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, тобто є об`єктом природно-заповідного фонду Украйни, згідно статті 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Від Прилуцької місцевої прокуратури надійшла відповідь на відзив №66-8361вих20 від 31.07.2020, в якій прокурор зазначив, що відсутні підстави для сумнівів, що посадовими особами ДП «Прилуцьке лісове господарство» при складанні акту огляду місця вчинення лісопорушення від 17.09.2019 допущено порушення при замірах діаметрів зрубаних дерев чи використання при цьому засобів, які не можуть використовуватися, відтак доводи відповідача в цій частині відзиву є безпідставними, крім того, у подальшому в рамках кримінального провадження отримано новий розрахунок розміру заподіяної шкоди, який проведено Державною екологічною інспекцією у Чернігівські області, з урахуванням діаметрів пнів, які визначені відповідачем у складеному його працівниками акті. Прокурор вказує, що відповідно до такс для обчислення розміру шкоди заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541, Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області 30.07.2020 виконано розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної вирубки дерев на території ботанічного заказника місцевого значення «Соколівське» в кв.63 вид.5 Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство», сума заподіяних збитків становить 129354 грн. Прокурор зазначає, що чинним законодавством не визначено, що за фактами незаконної порубки дерев, проведення перевірки органами Державної екологічної інспекції України є обов`язковим, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Що порушення вимог щодо охорони, забезпечення збереження лісового фонду, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів. За твердженням прокурора цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Від Прилуцької місцевої прокуратури надійшла заява №66-8360вих20 від 31.07.2020 про зміну підстав позову, зменшення розміру позовних вимог та повернення частини коштів, сплаченого судового збору, в якій зазначив, що розрахунок розміру завданої шкоди має бути проведений згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 р. № 541, додаток №1. Відповідно до виконаного 30.07.2020 Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області розрахунку розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної вирубки дерев на території ботанічного заказника місцевого значення «Соколівське» в кв. 63 вид.5 Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство», сума заподіяних збитків становить 129354 грн. Розрахунок здійснено з урахуванням даних, наведених в акті огляду місця вчинення лісопорушення виявленого 17.09.2019, складеного посадовими особами ДП «Прилуцьке лісове господарство». Прокурор вважає що наявні підстави для зміни підстави позову, оскільки отримано новий розрахунок розміру заподіяної шкоди, який проведено з урахуванням іншої постанови Кабінету Міністрів України, а також наявні підстави для одночасного зменшення розміру позовних вимог. З урахуванням положень ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України з Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» підлягає стягненню 129354,00 грн шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, а саме: 38806 грн 20 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 25870 грн 80 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Чернігівської обласної ради, 64677 грн 00коп. - до спеціального фонду селищного бюджету Срібнянської селищної ради. Крім цього, прокурор зазначив, що при пред`явленні позову про стягнення 267479,26 грн прокуратурою області відповідно до підпункту 1 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову (1,5% від 267479,26 грн складає 4012,19 грн), поруч з цим, у зв`язку із зменшенням позовних вимог сума судового збору, що підлягала б сплаті за подання позову про стягнення 129354,00грн складає 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних, тобто 2102,00 грн, отже, прокуратурою області зайво сплачено 1910,19 грн. Прокурор просить прийняти заяву про зміну підстав позову, зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору і подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням вказаної заяви. Стягнути з Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» шкоду у сумі 129354,00 грн, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме: 38806 грн 20 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 25870 грн 80 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Чернігівської обласної ради, 64677 грн 00 коп. - до спеціального фонду селищного бюджету Срібнянської селищної ради. Стягнути з Державного підприємства «Прилуцьке лісові господарство» на користь прокуратури Чернігівської області судовий збір в сумі 2102,00 грн, сплачений за подачу даного позову. Повернути на рахунок прокуратури Чернігівської області зайво сплачену суму судового збору - 1910,19 грн.

Від Срібнянської селищної ради надійшло клопотання №04-09/1238 від 19.08.2020, в якому зазначила, що позовні вимоги заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури підтримує в повному обсязі та проти зміни підстав позову, зменшення розміру позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без її представника.

Від відповідача надійшла заява від 02.09.2020 про залишення позовної заяви без розгляду, в якій заперечує щодо змісту і вимог поданої Позивачем позовної заяви, вважає недоведеними і непідтвердженими зроблені в ній висновки про незабезпечення Відповідачем охорони та захисту лісів від незаконних рубок та підвідомчій йому території, та вважає, що наявні підстави для залишення позовної заяви Прокурора без розгляду, оскільки прокурором не обґрунтовано причини, які перешкоджали (перешкоджають) захисту інтересів держави належним суб`єктом, що є підставою для звернення Прокурора до суду, та не надав належних і допустимих доказів відповідно до вимог процесуального закону на підтвердження таких причин; позовну заяву підписано особою, яка не мала права її підписувати.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2020 року заяву заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури (вул. 1-го Травня, 50А, м. Прилуки, 17500) про зміну підстав позову, зменшення розміру позовних вимог та повернення частини коштів, сплаченого судового збору від 31.07.2020 № 66-8360вих20 задоволено та постановлено повернути надлишково сплачений судовий збір.

Також, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2020 року відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» від 02.09.2020 про залишення позовної заяви без розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 вересня 2020 року.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/88/20 від 30.09.2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/565/20 згідно рішення Вищої ради правосуддя від 29.09.2020 року про звільнення у відставку судді ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 30.09.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/565/20.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області 30.09.2020 року для розгляду справи визначено суддю Белова С.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 року справу №927/565/20 прийнято до розгляду, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 13.10.2020 року.

У зв`язку з перебуванням 13.10.2020 судді Белова С.В. у відпустці, призначене на 13.10.2020 судове засідання не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020, судове засідання призначено на 27.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2020 року постановлено відкласти судове засідання з розгляду справи по суті та призначити розгляд справи на 03.11.2020 року.

29.10.2020 року до суду надійшла заява 15/3/1-125вих20 від 28.10.2020 року про процесуальне правонаступництво.

Згідно заяви участь у судовому розгляді даної справи забезпечується представником прокуратури обласного рівня. Наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» перейменовано юридичну особу «Прокуратура Чернігівської області» в «Чернігівську обласну прокуратуру» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також встановлено, що цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення Генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ.

Так, наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур, у тому числі Чернігівської обласної. Наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 визначено 11.09.2020 днем початку роботи обласних прокуратур.

З цієї дати відбулося перейменування прокуратури Чернігівської області у Чернігівську обласну прокуратуру, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Указані у заявах по суті справи реквізити Чернігівської обласної прокуратури, у тому числі адреса місцезнаходження, засоби зв`язку та код ЄДРПОУ залишилися без змін.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність заміни прокуратури Чернігівської області на Чернігівську обласну прокуратуру в порядку ст.52 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2020 року до судового засідання надійшла заява відповідача ДП «Прилуцьке лісове господарство» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19273,00 грн.

06.11.2020 року надійшло пояснення Чернігівської обласної прокуратури № 15/3/1-143 вих20 в якому здійснено розрахунок шкоди за вирубку дерев та роз`яснено загальну суму шкоди, завданої вирубкою лісових насаджень у межах природно-заповідного фонду.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до п.3.1. Статуту Державне підприємство «Прилуцьке лісове господарство», затвердженого наказом Державного агенства лісових ресурсів України № 253 від 27.06.2017 (відповідача у справі), підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів, що перебувають у користуванні підприємства.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 375641, ДП «Прилуцьке лісове господарство», на підставі розпорядження Срібнянської райдержадміністрації від 03.09.2009р. № 344, надано у постійне користування на території Сокиринської сільської ради урочище «Соколовське» 457,0008 га землі для ведення лісового господарства.

Урочище «Соколовське» (Срібнянський район, квартал 55-64 Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство») є ботанічним заказником місцевого значення, відповідно до рішення Чернінівського облвиконкому від 04.12.1978 року № 529, рішення Чернінівського облвиконкому від 27.12.1984 року № 454, рішення Чернінівського облвиконкому від 28.08.1989 року № 164, а також з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Прилуцьке лісове господарство» Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України, тобто є об`єктом природно-заповідного фонду України, згідно ст. 3 Закону України « Про природно-заповідний фонд України».

Відповідно до ч.3, 4 ст.17 Лісового кодексу України ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Отже, в розумінні норм лісового законодавства відповідач є постійним лісокористувачем.

17.09.2019 року посадовими особами ДП «Прилуцьке лісове господарство» складено акт огляду місця вчинення лісопорушення, відповідно до якого 17.09.2019 року було виявлено факт незаконного зрубання дерев породи дуб звичайний в кількості 13 дерев. В акті визначено загальну суму збитків, яка становить 94494,00 грн.

17.09.2919 до Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява рід лісничого Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство» про те, що в період часу з 18-00 години 13.09.2019 року до 08-30 години 17.09.2019 року в урочищі «Соколівське» невстановлена особа здійснила незаконну порубку дуба звичайного в кількості 13 штук різного діаметру.

За даним фактом 18.09.2019 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000179, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.09.2019 в урочищі «Соколівське», яке перебуває у постійному користуванні Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство» згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №375641 від 04.01.2010, в кварталі 63 виділі 5, виявлено незаконну порубку дерев лісу, а саме дуба звичайного у кількості 13 штук. Під час огляду місця події від 17.09.2019, встановлено діаметри пнів незаконно зрубаних ростучих-дерев дуба, а саме: 84 см, 59 см, 75 см, 79 см, 51 см, 82 см, 67 см, 72 см, 69 см, 60 см, 72 см, 78 см, 61 см.

Особу, яка здійснила незаконну порубку дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення не встановлено. На момент прийняття рішення докази встановлення особи або осіб, які здійснили незаконну рубку дерев на підвідомчій відповідачу території, до матеріалів справи не надано.

Згідно із розрахунком, виконаним 30.07.2020 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної вирубки дерев на території ботанічного заказника місцевого значення «Соколівське» в кварталі 63 виділі 5 Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство» становить 129354,00 грн.

Вказаний розрахунок проведено на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №541, додаток №1.

Прокурор стверджує, що оскільки відповідач як постійний лісокористувач не виконав покладених на нього обов`язків, зокрема, із забезпечення охорони і збереження лісів на підвідомчій йому території, розташованій в межах Сокиринського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство», допустив самовільну порубку 13 дерев породи дуб звичайний, чим спричинено матеріальну шкоду лісовому фонду України, що перебуває під охороною держави, тому має понести відповідальність у вигляді відшкодування шкоди у розмірі, визначеному згідно з вимогами чинного законодавства, а саме у розмірі 129354,00 грн.

Отже спір полягає у відшкодуванні шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначаються статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, для покладення на особу відповідальності у вигляді відшкодування шкоди мають бути встановлені обставини, з якими матеріальний закон пов`язує настання такої відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди та наявність вини.

Відсутність хоча із одного із наведених складових виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини правопорушника, а відтак, враховуючи приписи ст.74 Господарського процесуального кодексу України, у спорах про відшкодування шкоди обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на відповідача, а позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння шкоди та їх розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та шкодою.

Під поняттям шкода розуміється грошова оцінка втраченого або пошкодженого майна потерпілого.

Як свідчать матеріали справи, втрата майна полягає у самовільній порубці невідомими особами 13 дерев дуба до ступеня припинення росту. Згідно із розрахунком розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільної рубки дерев, підготовленому Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області та виконаному по для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №541, додаток №1, загальна сума заподіяної шкоди з урахуванням індексації становить 129354,00 грн.

Отже, факт наявності шкоди в заявленій до стягнення сумі підтверджується матеріалами справи.

Протиправність (неправомірність) поведінки полягає у вчиненні особою дій, внаслідок яких завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Обгрунтовуючи неправомірність поведінки відповідача, прокурор та позивач стверджують, що відповідач, як постійний лісокористувач, не виконав належним чином зобов`язання по забезпеченню охорони та захисту лісових насаджень на своєї території, що є порушенням вимог ведення лісового господарства.

Суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства визначаються як лісові відносини, які регулюються Лісовим кодексом України.

Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки, суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України (ст.2 Лісового кодексу України).

Відповідно до ст.16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

За змістом ч.2 ст.17 Лісового кодексу України спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи надаються у постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку.

Згідно з ч.2 ст.19 цього ж Кодексу на постійних лісокористувачів покладений обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів; вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.

В статті 63 Лісового кодексу України визначається, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Водночас, згідно із п.5 ст.65 цього ж Кодексу до основних вимог щодо ведення лісового господарства віднесено обов`язок підприємств, установ, організацій і громадян здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно з ч.1, 2 ст.86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити у встановлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів.

Отже, враховуючи вищевикладені норми чинного лісового законодавства, суд приходить до висновку, що саме на постійних лісокористувачів покладений обов`язок щодо забезпечення організації і захисту лісів з метою збереження та охорони лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Як свідчать матеріали справи, незаконна рубка лісових насаджень в кількості 13 дерев породи дуб звичайний відбулась на території в межах земельної ділянки, наданої у постійне користування саме відповідачу.

Тому, з огляду на вищевикладене, саме відповідач мав здійснювати комплекс охоронних заходів, спрямованих, зокрема, на збереження лісу від самовільних незаконних порубок.

При цьому, суд приймає до уваги, що охорона і захист лісів є складовою частиною діяльності відповідача, про що відображено у п. 3.1. його Статуту. Проте факт самовільної рубки дерев, про що складено акт огляду місця вчинення лісопорушення від 17.09.2020, свідчить про неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок.

Відтак, суд доходить висновку про наявність протиправної поведінки відповідача, яка полягала у протиправній бездіяльності у вигляді незабезпечення охорони лісових насаджень від незаконних рубок дерев.

Заперечення відповідача, що саме ним виявлене лісопорушення, складено протокол, направлено повідомлення до слідчих органів, судом до уваги не приймається, оскільки не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянці лісу, наданої у постійне користування відповідачу, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду.

Враховуючи, що незаконна рубка в кв. № 63 вид. №5 13 дерев породи дуб звичайний стала можлива внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо забезпечення охорони лісових насаджень, і в результаті такої порубки заподіяно шкоду в розмірі 129354,00 грн, тому суд доходить висновку про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та її об`єктивним наслідком - заподіяною шкодою.

Оскільки у спорах про відшкодування шкоди вина відповідача презумується, тому саме відповідач мав довести відсутність його вини у заподіянні шкоди.

Відповідач, стверджуючи, що ним вчинено всі дії, направленні на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, не надав допустимих, належних і достатніх доказів ефективності функціонування лісової охорони, а також забезпечення належного виконання всіх заходів, направлених на збереження лісу, лісових насаджень, в їх сукупності з метою уникнення випадків самовільної порубки дерев.

Отже, суд приходить висновку, що відповідач не довів відповідними засобами доказування відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з п.5 ч.2 цієї ж статті відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Оскільки, як зазначено судом вище, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень покладається на постійних лісокористувачів, тому саме незабезпечення відповідачем ефективного комплексу всіх заходів, спрямованих на збереження лісів, є порушенням лісового законодавства.

З огляду на це, судом не приймається до уваги заперечення відповідача, що нормами Лісового кодексу України не передбачена відповідальність за незабезпечення охорони та збереження лісу.

Згідно з приписами ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Приймаючи до уваги, що вина відповідача у незабезпеченні охорони та збереження лісових насаджень від незаконних рубок на підвідомчої йому території із земель лісового фонду доведена матеріалами справи, тому суд приходить до висновку, що відповідач має нести цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що матеріали справи підтверджують наявність всіх чотирьох складових елементів цивільно-правового правопорушення, тому позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порубки лісових насаджень, в сумі 129354,00 грн є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч.1,2,4 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. В свою чергу, державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється також, зокрема, за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в розмірі 30 відсотків є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів.

Крім того, в силу приписів п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, сума шкоди, заподіяної внаслідок лісового правопорушення, яку належить стягнути з відповідача, має бути зарахована у такому порядку: 38806,20 грн до спеціального фонду Державного бюджету України; 25870,80 грн до спеціального фонду обласного бюджету Чернігівської обласної ради; 64677,00 грн до спеціального фонду селищного бюджету Срібнянської селищної ради Чернігівської області.

Відповідно до ст. 16 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі, тому заява відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19273,00 грн задоволенню не підлягає. Сума судового збору, сплачена прокурором при зверненні з даним позовом в розмірі 2102,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.8, 13, 73, 74, 129, 233, 237, 238, ч.5 ст.240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави (вул. 1-го Травня, 50А, м. Прилуки, 17500, ) в особі позивача: Срібнянської селищної ради (вул. Миру, 43а, смт. Срібне, Срібнянський район, 17300, ) до відповідача: Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" (вул. Київська, 288, м. Прилуки, 17500, ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" (вул. Київська, 288, м. Прилуки, 17500, ) 129354,00 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, шляхом перерахування одержувачам: 38806,20 грн - до спеціального фонду Державного бюджету України; 25870,80 грн - до спеціального фонду обласного бюджету Чернігівської обласної ради; 64677,00 грн - до спеціального фонду селищного бюджету Срібнянської селищної ради (отримувач - УК у Срібн.р-ні/отг смт Срібн/24062100, код бюджетної класифікації доходів - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності), номер рахунку - НОМЕР_1 ).

3.Стягнути з Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" (вул. Київська, 288, м. Прилуки, 17500, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: прокуратура Чернігівської області, р/р UA0006008, ; банк ДКСУ м. Київ) 2102,00 грн судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 12.11.2020.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/