І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2020 року м. Чернігівсправа № 927/720/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши
у порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-
комерційна фірма Агронафтопродукт,
без виклику учасників справи
У мотивувальній частині рішення у справі №927/720/20 судом зазначено, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102,00 грн судового збору. У той же час, у резолютивній частині рішення у справі №927/720/20 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, судового збору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Додаткове рішення це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Це може бути у випадках, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат. Таке рішення за своїм змістом не відрізняється від основного рішення і залучається до нього.
Отже, додаткове рішення приймається у разі не вирішення питання про судові витрати.
Стаття 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно п.2 до ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат, зокрема стосовно судового збору.
Враховуючи, що позивачем згідно платіжного доручення № 125 від 26.03.2020 за звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн і в мотивувальній частині рішення суд зазначив, що оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102,00 грн судового збору, а в резолютивній частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2020 судом питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, судового збору не вирішено, суд вважає за необхідне за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2102,00 грн.
Керуючись ст. 123, 129, 233, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя В.В. Моцьор