ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2761/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка", м.Запоріжжя
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", м.Чугуїв Харківської області
про стягнення 50 299,48грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Макаренко О.А., довіреність від 01.07.2020

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (надалі - відповідач) про стягнення 50299,48грн., з яких: 42128,26грн. заборгованості за поставлений товар, 1195,74грн. 3% річних, 1042,40грн. інфляційних збитків, 5933,08грн. пені.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором №ПЕ30/08-19 від 30.08.2019.

Ухвалою від 07.09.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.09.2020.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 20.10.2020.

30 вересня 2020 року від відповідача надійшов відзив, у якому він проти задоволення позову заперечив. При цьому, зазначив, що позивачем при нарахуванні пені не враховано умови пункту 8.3 договору №ПЕ30/08-19 від 30.08.2019, згідно з яким розмір пені не може перевищувати 1% вартості товару. Відповідно до наданого відповідачем розрахунку пені її розмір складає 421,28грн.

07 жовтня 2020 року від позивача надійшла заява про стягнення 3000,00грн. витрат на правничу допомогу за участь представника у судовому засіданні 29.09.20.

09 жовтня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечив проти доводів відповідача щодо невірного розрахунку розміру пені. На думку позивача, передбачене пунктом 8.3 договору №ПЕ30/08-19 від 30.08.2019 обмеження пені стосується не її загального розміру за весь період прострочення, а застосовується для визначення розміру пені за кожен день прострочення. Крім того, позивач вказав на допущення відповідачем недобросовісної та суперечливої поведінки при розгляді інших справ через різне тлумачення договірних умов щодо нарахування пені. Також, з огляду на те, що відповідачем залишено без відповіді поставлені у позові запитання, позивач просив вважати встановленим той факт, що спірний договір було розроблено та складено саме відповідачем.

Також, 09.10.2020 від позивача надійшла заява про стягнення 3200,00грн. витрат на правничу допомогу за підготовку відповіді на відзив.

Ухвалою від 20.10.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 04.11.2020.

Представник позивача у судове засідання 04.11.2020 не з`явився, однак 27.10.2020 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.11.2020 проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 04.11.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

30 серпня 2019 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено Договір №ПЕ30/08-19 (на далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар згідно специфікації (Додаток №1), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

За умовами пункту 2.2 Договору загальна вартість договору складає 42128,26грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.3. Договору поставки товару, передача - приймання товару за кількістю здійснюється в пункті поставки.

Згідно з п. 4.4. Договору поставки товару, приймання товару за якістю здійснюється на підприємстві покупця.

Пунктом 5.1 та пунктом 5.2 Договору передбачено, що покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості товару перераховує постачальнику після отримання товару та проходження вхідного контролю. Розрахунки за отриманий товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним виконав свої зобов`язання за Договором та поставив відповідачу товару на загальну суму 42128,26грн. з ПДВ, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними №РН-0001326 від 05.09.2019 на суму 9494,40грн. з ПДВ., №РН-0001347 від 11.09.2019 на суму 18034,42грн. з ПДВ, №РН-0001363 від 19.09.2019 на суму 97819,55грн. з ПДВ, №РН-0001410 від 03.10.2019 на суму 4809,89грн. з ПДВ.

Зазначені видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками.

Відповідач вартість поставленого товару в установлені Договором строки не оплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 42128,26грн.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 42128,26грн. заборгованості за поставлений товар, 1195,74грн. 3% річних, 1042,40грн. інфляційних збитків, 5933,08грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 42128,26грн., який мав бути оплачені останнім після його отримання.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати поставленого за Договором товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 42128,26грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3. Договору поставки товару передбачено, що при порушенні строків оплати Товару Покупець сплачує Постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару за кожний день прострочення, але не більше 1% від вартості Товару.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 1195,74грн. 3% річних, 1042,40грн. інфляційних збитків, 5933,08грн. пені.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про невірне тлумачення позивачем умов пункту 8.3 Договору, виходячи з наступного.

Умова пункту 8.3 Договору являє собою складносурядне речення, що складається із двох простих речень, які з`єднані між собою протиставним сполучником "але". Даний сполучник за своєю функцією не лише з`єднує прості речення, але й виражає протиставний зв`язок між ними, тобто зміст одного речення протиставляється змісту іншого речення.

Разом з цим, оскільки зміст другого речення - "не більше 1% вартості товару" протиставляється всьому змісту першого речення - "при порушенні строків оплати товару покупець сплачує постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення", то обмеження розміру пені 1% вартості товару стосується розміру пені, нарахованої за кожний день прострочення.

Отже, обмеження щодо 1% від вартості товару при здійсненні нарахування пені застосовується в разі, якщо сума пені, нарахована по подвійній обліковій ставці НБУ за кожен день прострочення перевищує 1% від вартості товару.

З розрахунку позивача вбачається, що ним розраховано пеню на підставі подвійної облікової ставки НБУ, що відповідає вимогам чинного законодавства та відповідний розмір пені не перевищує 1% від вартості товару за кожен день прострочення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Промелектроніка" до ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 11300,00грн.

Так, статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11300,00грн. підтверджується:

- договором-доручення про надання правової допомоги від 07.05.2019, укладеним між ТОВ "Промелектроніка" та Адвокатським Бюро "Сергія Жечева", та додатковою угодою №1 від 01.10.2019 до даного договору-доручення;

- ордерами серії ЗП №101072 від 01.07.2019 та серії ЗП №110951 від 08.01.2020; свідоцтвами про право на заняття адвокатською діяльністю №864 від 27.04.2011 та ЗП001567 від 28.02.2018;

- актом №ОУ-000П134 від 25.08.2020 приймання-передачі робіт (послуг) за договором від 07.05.2019 на загальну суму 5100,00грн., що включає в себе підготовку позовної заяви до ДП "ЧАРЗ" про стягнення 50299,48грн. - 3год. та правовий аналіз документів, надання роз`яснень та пропозицій - 1 год.; рахунком-фактурою №СФ-0000156 від 25.08.2020 на суму 5100,00грн. та платіжним дорученням №7394 від 25.08.2020 про сплату 5100,00грн. за надання правової допомоги;

- актом №ОУ-000П153 від 05.10.2020 приймання-передачі робіт (послуг) за договором від 07.05.2019 на загальну суму 3000,00грн., що включає в себе участь представника у судовому засіданні у справі №922/2761/20, яке відбулося 29.09.2020 - 1год.; рахунком-фактурою №СФ-0000177 від 05.10.2020 на суму 3000,00грн. та платіжним дорученням №7528 від 05.10.2020 про сплату 3000,00грн. за надання правової допомоги;

- актом №ОУ-000П160 від 07.10.2020 приймання-передачі робіт (послуг) за договором від 07.05.2019 на загальну суму 3200,00грн., що включає в себе підготовку відповіді на відзив у справі №922/2761/20 - 4год.; рахунком-фактурою №СФ-0000185 від 07.10.2020 на суму 3200,00грн. та платіжним дорученням №7540 від 07.10.2020 про сплату 3200,00грн. за надання правової допомоги.

Суд зауважує, що відповідачем, відповідно до приписів частин 5 та 6 статті 126 ГПК України, не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, на відповідача слід покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11300,00грн.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (мікрорайон "Авіатор", м.Чугуїв, Харківська область, 63501, код 08305644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м.Запоріжжя, вул.Фортечна, буд.4-А, код 24510970) 42128,26грн. заборгованості за поставлений товар, 1195,74грн. 3% річних, 1042,40грн. інфляційних збитків, 5933,08грн. пені, 11300,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 2102,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "16" листопада 2020 р.

Суддя М.В. Калантай