У Х В А Л А

10 листопада 2020 року м. Чернігівсправа № 927/704/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго від 17.09.2020 №1779 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19

За позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, , вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601

до відповідача: Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго,

, вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000

про стягнення 21 103 179,55 грн,

У судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», у якому позивач просить стягнути з відповідача 21 103 179,55 грн, з яких 7 459 359,63 грн пені, 3 743 527,50 грн 3% річних та 9 900 292,42 грн інфляційних втрат за неналежне виконання умов договору постачання природного газу №5043/1718-ТЕ-39 від 07.09.2017.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 2 826 114,29 грн пені, 1 907 939,61 грн 3% річних, 4 224 762,54 грн інфляційних втрат та 197 969,82 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено.

На виконання рішення суду від 15.11.2019 Господарським судом Чернігівської області 17.12.2019 видано наказ на примусове виконання цього рішення.

21.12.2019 надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19.

24.12.2019 матеріали справи №927/704/19 направлено до Північного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного перегляду рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19.

17.09.2020 Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19, в якій просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019р. у справі №927/704/19 відповідними частинами за наступним графіком: дата 31.01.2021, сума погашення 1144598,29 грн; дата 28.02.2021, сума погашення 1 144 598,29 грн; дата 31.03.2021, сума погашення 1 144 598,28 грн; дата 30.04.2021, сума погашення 1 144 598,28 грн; дата 31.05.2021, сума погашення 1 144 598,28 грн; дата 30.06.2021, сума погашення 1144598,28 грн; дата 31.07.2021, сума погашення 1 144 598,28 грн; дата 31.08.2021, сума погашення 1 144 598,28 грн. Всього 9 156 786,26 грн.

Подана заява обґрунтована критичною фінансовою ситуацією та вкрай тяжким матеріальним станом боржника, який може призвести до повного зупинення діяльності теплопосталального підприємства.

Ухвалою суду від 22.09.2020 прийнято заяву Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19 до розгляду та зупинено розгляд даної заяви до закінчення розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19 та повернення матеріалів справи № 927/704/19 до суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі № 927/704/19 залишено без змін; матеріали справи постановлено повернути до Господарського суду Чернігівської області.

26.10.2020 до Господарського суду Чернігівської області супровідним листом №927/704/19/09.1-04.4/5670/20 від 19.10.2020 повернуто матеріали справи № 927/704/19.

Ухвалою суду від 05.11.2020 поновлено розгляд заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19 та призначено судове засідання для розгляду даної заяви на 10.11.2020. Явка сторін у це судове засідання обов`язковою не визнавлась.

Представник відповідача (боржника) в судовому засіданні виклав та підтримав заяву про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні виклав усні заперечення на заяву боржника про розстрочення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява боржника задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки або розстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку або розстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Так, розстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Пунктом 5 ст. 331 ГПК України визначні певні обмеження щодо строків надання розстрочки, згідно яких розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Заяву про розстрочення виконання рішення подано 17.09.2020 (ще до ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду) саме щодо розстрочення рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019.

Судом встановлено, що днем ухвалення судового рішення у даній справі, яке проголошувалось за участю представників обох сторін та виконання якого просить розстрочити відповідач, є 15.11.2019, відповідно граничний термін можливого розстрочення спливає 15.11.2020.

Заява про розстрочення виконання рішення була подана відповідачем 17.09.2020, тобто майже через 1 рік після ухвалення такого рішення. Водночас у поданій заяві відповідач просить розстрочити виконання рішення з 31.01.2021 певними частинами з останнім строком погашення 31.08.2020, що по суті є відстрочкою виконання рішення майже на 2 роки. А таке відстрочення виконання рішення є порушенням балансу прав і законних інтересів сторін. Крім того, відповідної заяви про відстрочення виконання рішення відповідачем суду не було надано.

Згідно ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки станом на 17.12.2019 строк для подання апеляційної скарги закінчився и на момент видачі наказу апеляційну скаргу не було подано, рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 вважалось таким, що набрало законної сили, внаслідок чого наказ на примусове виконання цього рішення видано 17.12.2019, тобто після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, судом першої інстанції не були порушені процесуальні норми щодо видачі наказу на примусове виконання рішення, а апеляційна скарга АТ "НАК «Нафтогаз України» подана після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поновлено пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі № 927/704/19, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч. 1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, на момент подання відповідачем заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 дане рішення вже вважалось таким, що не набрало законної сили, а отже не підлягало виконанню.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Звернення до суду першої інстанції для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду, яке не набрало законної сили під час перегляду справи судом апеляційної інстанції взагалі є недопустимим, оскільки у разі зміни або скасування такого рішення в апеляційній інстанції це призведе до порушення принципу юридичної визначеності та правової колізії щодо виконання судових рішень у справі.

З`ясовуючи питання добросовісності поведінки відповідача (боржника) у спірних відносинах у розрізі добровільного погашення заборгованості, судом встановлено, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 безпосередньо відповідачем (боржником) взагалі не оскаржувалося, з чого слід дійти висновку, що останній з таким рішенням погодився.

Доказів погашення будь-якої частини заборгованості за рішенням суду на користь позивача (стягувача) ані в період з 17.12.2019 до 12.02.2020 (відкриття апеляційного провадження та зупинення дії оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду в апеляційному порядку), ані в подальшому, у т. ч. з 06.10.2020 (за дати винесення постанови Північного апеляційного господарського суду, якою рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі № 927/704/19 залишено без змін) і до теперішнього часу відповідачем (боржником) суду не надано.

як зазначив представник відповідача (боржника) в судовому засіданні, оскільки рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 набрало законної сили лише з дня прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020, а тому боржником не було вчинено дій для виконання рішення суду.

При цьому, на свою користь, боржник звертається до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду саме під час апеляційного оскарження даного рішення коли, за його ж розумінням, рішення ще не набрало законної сили.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність врахування при оцінці дій відповідача (боржника) принципу «естопель».

Принцип «естопель», тобто принцип, який означає категоричне заперечення такої поведінки сторони в процесі, якою вона перекреслює те, що попередньо було нею визнано в цьому та/або іншому судовому процесі. Принцип «естопель», зокрема, застосовано в практиці Європейського суду з прав людини («Хохліч проти України», заява №41707/98; «Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини, заяви №№41340/98, 41342/98, 41344/98 ), він підлягає застосуванню і українськими судами.

Аналогічно принцип «естопель» застосовувався у справах №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18.

Доктрина «естопель» (з англ. estoppel відхилення, від estop позбавляти права заперечення) бере походження з англосаксонської системи права і базується на принципах добросовісності і послідовності. За своєю природою це прояв загального принципу недопустимості зловживання правом. Сторона, яка вчиняє дії або робить заяви у спорі, що суперечать тій позиції, яку вона займала раніше, не повинна отримати перевагу від своєї непослідовної поведінки.

За наведених обставин у їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19.

Керуючись ст. 234, 235, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2019 у справі №927/704/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 13.11.2020.

Суддя В. В. Шморгун