СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. Справа № 905/531/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Пронози А.П.,

за участі представників учасників справи:

стягувача - адвокат Хорошилов І.І., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5248 від 31.10.2018 та ордер серії ДН №057167 від 25.08.2020;

боржника - не з`явився;

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" (вх. № 2417 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від "31" серпня 2020 року у справі № 905/531/15 про видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення у справі

за позовом Приватного підприємства "Ката-Лог", м. Донецьк,

до Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування", м. Краматорськ Донецької області,

про стягнення 73624,70 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.08.2015 у справі № 905/531/15 (том 1 а.с. 81-82) стягнуто з Публічного акціонерного товариства Краматорський завод важкого верстатобудування () на користь Приватного підприємства "Ката-Лог" () 57000,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, 15434,23 грн інфляційних, 369,86 грн пені, 820,61 грн 3% річних та 1827,00 грн судового збору. Розстрочено виконання рішення на 14 місяців. Визначено, що сплату зменшеної суми позову 73624,70 грн і судових витрат 1827,00 грн відповідач повинен здійснювати протягом вересня 2015 року - жовтня 2016 року згідно з наступним графіком:

- до 30.09.2015 сплатити 6258,90 грн;

- до 30.10.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.11.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.12.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.01.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 28.02.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.03.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.04.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.05.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.06.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.07.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.08.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.09.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.10.2016 сплатити 5863,58 грн.

На примусове виконання зазначеного рішення Господарським судом Донецької області видано наказ від 01.10.2015 у справі № 905/531/15 (том 1 а.с. 83), який може бути пред`явлений до виконання державному виконавцю до 25.08.2016 включно.

Ухвалою від 19.11.2018 у справі № 905/531/15 (том 1 а.с. 90-91) стягувачу ПП Ката-Лог виданий дублікат наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 12.08.2015 у справі № 905/531/15 (том 1 а.с. 92), який доповнено абзацом про розстрочення виконання рішення на 14 місяців, як зазначено в резолютивній частині рішення, та змінено строк пред`явлення наказу до виконання до 30.10.2019.

12.03.2020 стягувач - ПП Ката-Лог звернувся до Господарського суду Донецької області з заявою, в якій просить видати дублікат наказу від 01.10.2015 про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 12.08.2015 у справі № 905/531/15 та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Заява обґрунтована тим, що 27.11.2018 позивач звернувся до Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату наказу Господарського суду Донецької області, який був виданий стягувачу ухвалою від 19.11.2018 у зв`язку з втратою оригіналу наказу. При поверненні виконавчою службою дублікат наказу також був втрачений.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.08.2020 у справі № 905/531/15 (суддя Матюхін В.І. - т. 2 а.с. 81-82) заяву стягувача - ПП Ката-Лог від 12.03.2020 про видачу дублікату наказу від 01.10.2015 про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 12.08.2015 у справі № 905/531/15 задоволено. Видано ПП Ката-Лог дублікат наказу про примусове виконання рішення від 01.10.2015 у справі № 905/531/15 (том 2 а.с. 83).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Краматорський завод важкого верстатобудування () на користь Приватного підприємства "Ката-Лог" () 57000,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, 15434,23 грн інфляційних, 369,86 грн пені, 820,61 грн 3% річних та 1827,00 грн судового збору. Розстрочено виконання рішення на 14 місяців. Встановлено, що сплату зменшеної суми позову 73624,70 грн і судових витрат 1827,00 грн відповідач повинен здійснювати протягом вересня 2015 року - жовтня 2016 року згідно з наступним графіком:

- до 30.09.2015 сплатити 6258,90 грн;

- до 30.10.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.11.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.12.2015 сплатити 6000,00 грн;

- до 30.01.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 28.02.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.03.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.04.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.05.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.06.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.07.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.08.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.09.2016 сплатити 5036,58 грн;

- до 30.10.2016 сплатити 5863,58 грн.

Встановлено, що наказ може бути пред`явлений до виконання державному виконавцю до 30.10.2019 включно.

Приватне акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" 09.09.2020, тобто в межах встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження ухвали суду, звернулося до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 31.08.2020 у справі № 905/531/15, відмовити в задоволенні заяви стягувача про видачу дублікату наказу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що господарський суд першої інстанції не врахував того, що обставини ненадходження надісланого державним виконавцем на адресу ПП «Ката-Лог» дублікату наказу, а також недоведення державною виконавчою службою доказів такого надсилання є недоведеними стягувачем. При цьому, боржник зазначає, що державна виконавча служба не повинна надавати стягувачу на його запит жодних доказів надсилання на адресу ПП «Ката-Лог» дублікату наказу та відомості щодо такої відправки, оскільки ці докази мають бути у стягувача. Долучена до матеріалів справи відповідь Краматорського міського відділу державної виконавчої служби від 13.04.2020 №17.13-20358/50158 містить лише копію реєстру відправлених листів рекомендованою поштою. Ця відповідь є лише інформаційною довідкою на відповідний запит сторони виконавчого провадження. До того ж, Краматорський міський відділ державної виконавчої служби не було залучено до участі у справі як третю особу, що унеможливлює судом повно та всебічно встановити ці обставини справи.

Також вказує на те, що оскільки повідомленням Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби №15.13-20502/2541 від 27.12.2019 дублікат виконавчого документа по справі №905/531/15 від 12.08.2015 було повернуто на адресу ПП «КАТА-ЛОГ» без прийняття до виконання (стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску), то судовий наказ не вважається пред`явленим до виконання. А отже, факт його відправлення до виконавчої служби не є пред`явленням до виконання у розумінні статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно, не перериває строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поряд з цим , звертає увагу на те, що, враховуючи положення до пункту 19.4 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Проте, ПП «КАТА-ЛОТ» звернувся до суду з відповідною заявою поза межами строку, встановленого для пред`явлення судового наказу до виконання, вважає відсутніми підстави для видачі заявнику дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено на 05.11.2020 о 10:30 год.

Представник стягувача в судовому засіданні 05.11.2020 підтримав апеляційну скаргу.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, 05.11.2020 від боржника електронною поштою за № 3595 від 05.11.2020 надійшло клопотання, в якому він просить суд відкласти розгляд справи, посилаючись на неможливість його представника прибути в судове засідання з м. Краматорськ у м. Харків через введення обмежень міжміського автобусного сполучення, пов`язаного з виконанням заходів для запобігання поширенню епідемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки боржник не позбавлений права прийняти участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в порядку ст. 197 ГПК України у приміщенні відповідного суду за місцезнаходженням боржника, або поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів зв`язку відповідно до ст. 197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 08.04.2020 №169.

Окрім цього, боржник не позбавлений можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі статтями 56, 58 ГПК України. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 74 - 79 ГПК), чого боржником не здійснено.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 05.11.2020 судом обов`язковою не визнавалась, у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу стягувача в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи стягувача, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Пунктом 19.4 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), передбачено, що в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, заявою від 27.11.2018, до якої було додано дублікат наказу від 12.08.2015, стягувач звернувся до Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області у справі №905/531/15 на підставі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». За відсутністю протягом тривалого часу інформації про відкриття виконавчого провадження, він звернувся до відділу виконавчої служби із запитом б/н від 25.11.2019, в якому просив повідомити про хід виконавчого провадження.

Листом №15.13-20502/2541 від 27.12.2019 Краматорським міським відділом Державної виконавчої служби було повідомлено, що 05.12.2018 державним виконавцем згідно п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та спрямовано за адресою м. Маріуполь, а/с 163, пр. Миру, 85, індекс 87555.

Разом з тим позивач зазначає, що дублікат наказу ним не отриманий, у зв`язку з чим вважається втраченим.

Відповідно до частини 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення».

Враховуючи положення даної норми, повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» разом із виконавчим документом, що повертається, мав бути надісланий стягувачу рекомендованим поштовим відправленням разом з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Отже єдиним належним та допустимим доказом направлення державним виконавцем стягувачу вищезазначеного повідомлення разом із дублікатом наказу є лише поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (повідомлення та дублікат наказу), повернуте адресатові, в даному випадку державній виконавчий службі.

Із доданої до заяви копії листа Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби №15.13-20502/2541 від 27.12.2019 вбачається, що виконавча служба жодних доказів надсилання на адресу стягувача дублікату наказу не додала і ніяких відомостей такої відправки, зокрема вихідні дані, зазначені у журналі реєстрації вихідної кореспонденції і номер поштової відправки, не зазначила.

Отже, дублікат наказу, який стягувач направив державній виконавчій службі разом із заявою від 27.11.2018, вважається втраченим.

Боржник в апеляційній скарзі стверджує, що господарський суд першої інстанції не врахував того, що обставини ненадходження надісланого державним виконавцем на адресу ПП «Ката-Лог» дублікату наказу, а також недоведення державною виконавчою службою доказів такого надсилання є недоведеними стягувачем.

При цьому, боржник зазначає, що державна виконавча служба не повинна надавати стягувачу на його запит жодних доказів надсилання на адресу ПП «Ката-Лог» дублікату наказу та відомості щодо такої відправки, оскільки ці докази мають бути у стягувача.

Долучена до матеріалів справи відповідь Краматорського міського відділу державної виконавчої служби від 13.04.2020 №17.13-20358/50158 містить лише копію реєстру відправлених листів рекомендованою поштою. Ця відповідь є лише інформаційною довідкою на відповідний запит сторони виконавчого провадження. До того ж, Краматорський міський відділ державної виконавчої служби не було залучено до участі у справі в якості третьої особу, що унеможливлює повно та всебічно встановити ці обставини справи.

Проте, колегія суддів вважає такі твердження боржника необґрунтованими, оскільки, як вже зазначалося, враховуючи положення частини 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, єдиним належним та допустимим доказом направлення державним виконавцем стягувачу вищезазначеного повідомлення разом із дублікатом наказу є лише поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (повідомлення та дублікат наказу), повернуте адресатові, в даному випадку державній виконавчий службі.

При цьому, таке поштове повідомлення у разі направлення державною виконавчою службою дублікату судового наказу стягувачеві належним чином (рекомендованим поштовим відправленням разом з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення) та отримання його адресатом мало повернутися на адресу саме Краматорського міського відділу державної виконавчої служби та бути зареєстроване у його журналах.

Отже доказ отримання дублікату наказу стягувачем у разі його наявності повинен знаходитися саме у виконавчій службі, а не у стягувача, як помилково вважає боржник.

Проте, як вже зазначалося, такий доказ у Краматорського міського відділу державної виконавчої служби відсутній, що також підтверджується наданою зазначеним органом державної виконавчої служби копією реєстру відправлених листів рекомендованою поштою.

Твердження боржника в апеляційній скарзі про незалучення судом першої інстанції Краматорського міського відділу державної виконавчої служби до участі у справі як третьої особи, що, на думку боржника, унеможливило всебічне та об`єктивне встановлення обставини направлення стягувачові дублікату судового наказу, позбавлене правового підґрунтя, оскільки відповідно до статті 50 ГПК України треті особи без самостійних вимог на предмет спору залучаються до участі у справі до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, але аж ніяк не на стадії виконавчого провадження.

Окрім цього, слід зазначити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти Греції Суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також боржник в апеляційній скарзі стверджує, що оскільки повідомленням Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби № 15.13-20502/2541 від 27.12.2019 дублікат виконавчого документа по справі № 905/531/15 від 12.08.2015 було повернуто на адресу ПП «КАТА-ЛОГ» без прийняття до виконання (стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску), то судовий наказ не вважається пред`явленим до виконання. А отже, факт його відправлення до виконавчої служби не є пред`явленням до виконання в розумінні ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно, не перериває строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів вважає такі твердження необґрунтованими, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» початок примусового виконання рішення розпочинається на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з пунктом 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Поряд з цим, у даній статті не міститься жодних застережень, що у разі повернення виконавчого документу стягувачу він вважається таким, що до стягнення не пред`являвся і переривання строку пред`явлення цього виконавчого документу не відбулося.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до частин 5 даної статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, враховуючи дані норми, у разі подання стягувачем виконавчого документу до виконання, який згодом було повернуто виконавцем через несплату авансового внеску, переривається та встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви стягувача - ПП Ката-Лог від 12.03.2020 про видачу дублікату наказу від 01.10.2015 про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 12.08.2015 у справі № 905/531/15.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування зазначеної ухвали відсутні.

Оскільки апеляційна скарга боржника не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 270, 271, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від "31" серпня 2020 року у справі № 905/531/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10 .11.2020.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна