СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" листопада 2020 р. Справа № 922/4587/13

Суддя - доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бабич Ігора Юрійовича, м. Харків (вх.№3020 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.10.2020р. у справі №922/4587/13 (суддя Усатий В.О., постановлену в м.Харків о 14:18год., дата складення повного тексту - 12.10.2020р.)

за заявою Mramor LLP, Wales

до боржника Фізичної особи - підприємця Бабич Ігора Юрійовича, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013р. у справі №922/4587/13 боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2014р. задоволено клопотання Капустіна В.В. про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капустіна В.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2017р. усунено ліквідатора Белікова ОВ. від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

21.10.2019р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. було подано до господарського суду Харківської області заяву (вх.№ 25186), в якій просив суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м. та земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер :15:004:0006.

- визнати за ФОП Бабичем І.Ю. право власності на нерухоме майно: - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м.; - земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування поданої заяви ліквідатор вказував на те, що під час проведення ліквідаційної процедури було встановлено, що іпотечне майно кредитора реалізовано поза межами процедури банкрутства, а грошові кошти направлені на користь третіх осіб. Покупець вчинила дії з поділу іпотечного майна, в результаті чого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельна ділянка площею 0,0774 га, кадастровий номер :15:004:0006 були поділені на два об`єкта нерухомості:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 323,40 кв. м., житловою площею 59,2 кв. м. та земельна ділянка кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 213,7 кв. м., житловою площею 23,2 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер :15:004:0159, площею 0,0365 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згодом, частину новоутвореного майна було безвідплатно передано у власність ОСОБА_1 (сина банкрута).

13.02.2020р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. було подано до господарського суду Харківської області уточнену заяву (вх. № 3894), в якій просив суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м. та земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер :15:004:0006, які передати ліквідатору Бабича І.Ю. арбітражному керуючому Кошовському Сергію Васильовичу.

- визнати за ФОП Бабичем І.Ю. право власності на нерухоме майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м.;

- земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1

Уточнену заяву ліквідатор обґрунтовував тим, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено дії, направлені на зміну технічних характеристик житлового будинку (реконструкція), в результаті чого, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , наразі має загальну площу 308,40 кв.м. та житлову площу 107,6 кв. м.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2020р. у справі №922/4587/13 задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. 25186 від 21.10.2019р.) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності з урахуванням уточненої заяви (вх. № 3894 від 13.02.2020р.); витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (в інтересах якого діє ОСОБА_2 житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв.м., житловою площею 107,6 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер :15:004:0006, які передати ліквідатору Бабича І.Ю. арбітражному керуючому Кошовському Сергію Васильовичу; визнано за ФОП Бабичем І.Ю. право власності на нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв.м.; земельну ділянку кадастровий номер :15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Фізична особа - підприємець Бабич Ігор Юрійович з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 06.10.2020р. у справі №922/4587/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні уточненої заяви ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. №3894 від 13.02.2020р.) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 06.10.2020р. у справі №922/4587/13.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги ставка судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 5763,00грн.

Проте, з доданих до апеляційної скарги матеріалів, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, апелянт просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Бабича Ігоря Юрійовича від 13.05.2020р. у заявника були відсутні доходи за останні 3 роки, крім того, постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013р. у даній справі його визнано банкрутом, а згідно довідки Відділу обслуговування громадян Шевченківського району в м. Полтаві ГУ в Полтавській області Пенсійного Фонду України № 1471 від 20.10.2020р. жодних видів пенсії апелянт не отримує.

Отже, наведені обставини, на думку апелянта свідчать про наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Суддя - доповідач зазначає, що стаття 5 Закону України "Про судовий збір" містить перелік осіб, які за подачу на вирішення суду певних категорій спорів від сплати судового збору звільняються.

До таких осіб апелянт не віднесений та не звільнений від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Також, враховуючи майновий стан сторони суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від нього.

Відповідно до пункту 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Відтак, перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.04.2018р. у справі №916/1623/17.

Отже, з урахуванням вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", суддя - доповідач не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта - ФОП Бабич Ігора Юрійовича про звільнення від сплати судового збору.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 06.10.2020р. (12.10.2020р. - дата складення повного тексту) сплив 22.10.2020р.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Харківської області 02.11.2020р., що підтверджується відбитком штампу на конверті, в якому відповідна скарга надійшла до господарського суду Харківської області.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Харківської області 02.11.2020р., тобто, після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 06.10.2020р., апелянт посилається на те, що копію оскаржуваного рішення ним було отримано лише 23.10.2020р.

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бабич Ігора Юрійовича на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.10.2020р. у справі №922/4587/13 залишити без руху.

2. Фізичній особі - підприємцю Бабич Ігорю Юрійовичу усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов