УХВАЛА

м. Київ

16.11.2020Справа № 910/8232/20
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» про забезпечення позову у справі № 910/8232/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» (вул. П. Сагайдачного, буд. 16А, м. Київ, 04070) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка» (вул. Антона Цедіка, буд. 6, м. Київ, 03057) про стягнення заборгованості у розмірі 677516,88 грн,,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання договору поставки від 06.11.2017 №0611/2017 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару на загальну суму 677 516,88 грн.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» 677516,88 грн, судові витрати у сумі 10162,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

26.06.2020 до Господарського суду міста Києва, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

30.10.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» про забезпечення позову, у якій останній просить вжити заходів забезпечення позову у формі накладення арешту на кошти відповідача, що містяться на банківських рахунках відповідача, в тому числі, але не виключно на відомому позивачеві рахунку НОМЕР_1 в АТ «КБ «ПриватБанк», та на майно відповідача, в тому числі, але не виключно: 6 транспортних засобів, а саме: Mercedes-benz Atego 1218L, 2004 року випуску; МАЗ 544008, 2005 року випуску; Kogel SN 24, 1988 року випуску, MAN 19.403, 1995 року випуску, Mercedes-benz Atego 1218L, 2003 року випуску, AUDI А3, 2016 року випуску), у межах суми позовних вимог - 677 516,88 грн.

Заява мотивована тим, що згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що до відповідача різними суб`єктами господарювання подано низку позовів про стягнення коштів більше 4 000 000,00 грн.

Також, відповідно до даних сайту сервісу YouControl (https://youcontrol.com.ua/contractor/?id=15408164&tb=debtors), відповідач є боржником у 4 виконавчих провадженнях, які не завершені, має податковий борг в сумі 243 455 грн станом на 01.10.2020. Враховуючи правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №911/1695/18, зазначені обставини є такими, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» вважає, що забезпечення позову у межах суми позовних вимог - 677 516,88 грн сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 17.09.2020у справі № 910/72/20.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що до відповідача різними суб`єктами господарювання подано низку позовів про стягнення коштів більше 4 000 000,00 грн. Також, відповідно до даних сайту сервісу YouControl (https://youcontrol.com.ua/contractor/?id=15408164&tb=debtors), відповідач є боржником у 4 виконавчих провадженнях, які не завершені, має податковий борг в сумі 243 455 грн станом на 01.10.2020, що в майбутньому, у випадку задоволення позову, може утруднити або зробити неможливим реального виконання рішення.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому рухомого та нерухомого майна. Зазначення про наявність інших судових спорів в суді та відкриття виконавчих проваджень зі стягнення з відповідача заборгованості на користь інших осіб, не є достатньою підставою для забезпечення позову судом. Заявник не зазначив та не обґрунтував в чому саме полягає пріоритетність грошових вимог позивача, про задоволення яких подано позов у даній господарській справі №910/8232/20, порівняно з іншими кредиторами відповідача.

Отже, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання позивача на невиконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки від 06.11.2017 №0611/2017 не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Подана заява мотивована виключно припущенням про імовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, - суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 140, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 16.11.2020.

Суддя В.О. Демидов