ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2528/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши матеріали справи №916/2528/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039 м. Одеса, вул. Басейна, 5, )

до відповідача Житлово-будівельного кооперативу "Київський-7" (65089, Одеська обл., місто Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.92 )

про стягнення 59 565,19грн., -

Представники сторін:

від позивача - Никисла О.І., довіреність № б/н, дата видачі : 13.03.20;

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Київський-7" про стягнення 138 804,44грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на послуги водопостачання та водовідведення №4194/1 від 01.11.2000р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.09.2019р. провадження по справі №916/2528/20 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

29.09.2020р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги водовідведення та водопостачання в сумі 59 565,19грн., яка була прийнята судом до розгляду.

28.10.2020р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення з яких вбачається що відповідачем було сплачено частину основного боргу в загальному розмірі 58 576,84грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2020р. провадження в частині стягнення в частині стягнення частини боргу в сумі 58 576,84грн. було закрито в порядку п.2, ч.1, ст. 231 ГПК України.

Відповідач надав відзив на позов від 30.09.2020р. за вх.. №ГСОО 26001/20, згідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити повністю .

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01 листопада 2000 року між Комунальним підприємством «Одесводокагал» (водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом "Київський-7" (абонент) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення (населення) № 4194/1.

Відповідно до рішення сесії Одеської міської ради №2038-ХХIV від 17.12.2003р. та договору оренди цілісного майнового комплексу, КП «Одесводоканал» реорганізовано шляхом приєднання до Товариства обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ "Інфокс", Позивач). ТОВ -«Інфокс» є правонаступником всіх прав та зобов`язань КП «Одесволоканал» (п. 1.5 договору оренди), що підтверджується п.1.1 його Статуту. Для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства була створена філія "Інфоксводоканал", що діє на підставі Положення про філію.

У відповідності з п.2.1 Договору, п. 3 Додаткової угоди від 20.10.2010р. №174/1 до Договору Позивач та Відповідач зобов`язуються керуватися «Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 (Правила №190), Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку. Згідно з Правилами №190, договором ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" надавав Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно п. 10 Додаткової угоди від 20.10.2010р. №174/1 до Договору він діє з моменту укладення до 31.12.2015р. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 (п`ять) років, якщо за місяць до його припинення Сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. З огляду на те, що жодної домовленості між Сторонами про припинення дії Договору в обумовлені договором терміни не було, тому вказаний Договір є діючим та таким, який підлягає виконанню.

Згідно п. 1.1 Договору Водоканал надає послуги з подачі питної води та прийому стічних вод на об`єкти Абонента у відповідності з дислокацією об`єктів, зазначеними у додатку № 1 до Договору.

Пункт 1.2 Договору передбачає обов`язок Абонент своєчасно сплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору встановлено, що облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, встановлених на об`єктах відповідача у відповідності до дислокації (Додаток №1 до Договору). Сплата за послуги водопостачання та водовідведення проводяться щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно п.2.3.8 Договору в редакції Додаткової угоди від 20.10.2010р. №174/1 Абонент зобов`язується щомісячно, за встановленою формою з 19 по передостанній робочий день місяця у письмовому вигляді надавати відомості про водоспоживання своїх об`єктів. При їх ненаданні в установлений строк (але не більше 2 місяців) ТОВ "Інфокс" проводить розрахунок водоспоживання- водовідведення за середньодобовою витратою за попередні 2 розрахункових місяці.

Позивач вказує, що відповідач не виконував у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.05.2020р. по 01.08.2020р. у розмірі 138 804,44грн.

Позивач наголошує, що відповідно до умов Договору розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2020р. по 01.08.2020р. здійснювався Позивачем за травень 2020р. відповідно до показників водолічильника (за вирахуванням об`ємів субспоживачів) на підставі звіту про водоспоживання за травень 2020р. У зв`язку з ненаданням Відповідачем звіту про водоспоживання за червень 2020р. об`єми за червень 2020р. розраховано за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці (березень, квітень 2020р.), що підтверджується наданими звітами Відповідача за березень, квітень 2020р. За липень 2020р. об`єми скореговано та розраховано з урахуванням показників звіту Відповідача про водоспоживання за травень 2020р. та за актами контрольної зйомки №870 від 30.07.2020р., №871 від 30.07.2020р., №872 від 30.07.2020р., а також за тарифами, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №283 від 04.02.2020р. Згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг №283 від 04.02.2020р. встановлені наступні тарифи: на централізоване водопостачання - 14,472грн. за 1 м3 з ПДВ (12,06грн. за 1м3 без ПДВ); на централізоване водовідведення - 12,252грн. за 1 м3 з ПДВ (10,21грн. за 1м3 без ПДВ).

Згідно п. 1.2 Правил №190 субспоживач - це суб`єкт господарювання, який одержує воду з комунальної водопровідної мережі або скидає стічні води в комунальну мережу водовідведення через мережі споживача. Пунктом 3.9 Правил №190 передбачено, що якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником.

Разом з цим за адресою дислокації об`єкта Відповідача: м. Одеса, вуя. Академіка Корольова, 92 знаходяться 12 субспоживачів: ТОВ "Аннушка, Хелс КЭА», ФОП Звездай Є.С., ФОП Марценюк С.І., ПАТ Акціонерний банк"Укргазбанк", ФО ОСОБА_1 , ФОП Кейбал Н.В., ФОП Іщенко В.А.. ФОН Попова В.В.. Південне ГРУ "Приватбанк", ФО ОСОБА_2.. ФОП Ващенко Є.В.. ФОП Грушева Л.О. на яких відкриті окремі особові рахунки. Від наданих Відповідачем обсягів водокористування вираховуються обсяги водокористування субспоживачів відповідно даних їх водолічильникі.

Так, згідно наданих Відповідачем показників про водокористування, актів контрольних зйомок (за вирахуванням об`ємів субспоживачів) обсяг спожитої води та обсяг скинутих в каналізацію стічних вод склав: - у травні 2020р. - 1516мЗ, - у червні 2020р. - 1478мЗ, - у липні 2020р. - 2200мЗ.

В той же час, під час розгляду справи в суді відповідачем частина основного боргу була сплачена, що мало наслідок подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, а також закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, в зв`язку з чим залишок неоплаченої заборгованості склав 988,35грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулось до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами, виникли на підставі укладеного між ними договору на послуги водопостачання та водовідведення (населення) № 4194/1 від 01.11.2000р., за умовами якого Водоканал надає послуги з подачі питної води та прийому стічних вод на об`єкти Абонента у відповідності з дислокацією об`єктів, зазначеними у додатку № 1 до Договору, а Абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не виконував у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.05.2020р. по 01.08.2020р. у розмірі 138 804,44грн.

Під час розгляду справи в суді відповідачем частина основного боргу була сплачена, що мало наслідок подання позивачем зави про зменшення розміру позовних вимог, а також закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, в зв`язку з чим залишок неоплаченої заборгованості склав 988,35грн.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Житлово-будівельним кооперативом "Київський-7" прийнятих на себе зобов`язань щодо повної сплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 988,35 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому заперечення відповідача до уваги судом не приймаються оскільки спростовані обставинами встановленими по тексту рішення вище.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039 м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) до Житлово-будівельного кооперативу "Київський-7" (65089, Одеська обл., місто Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.92 ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Київський-7" (65089, Одеська обл., місто Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.92 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039 м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) основний боргу в сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім)грн. 35коп. та судовий збір 2 102 (дві тисячі сто дві)грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 09 листопада 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна