РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020Справа № 910/9892/20

За позовом Національної поліції України

до Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 543330,24 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Національна поліція України звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору № 136НП про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811) від 11 червня 2019 р. останній прострочив передачу 480 комплектів продукції вартістю 840960 грн. на 7 днів, 958 комплектів продукції вартістю 1678416 грн. на 20 днів.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з позивача на свою користь 39455,04 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання з передачі товару, передбаченої п. 9.2. договору.

Крім того, зазначав, що поставлений товар не відповідав погодженим умовам п. 2.1. договору щодо якості товару у зв`язку з чим він відмовився від прийняття товару та повернув його відповідачу.

Виходячи з наведеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 503875,20 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості товару, передбаченого п. 9.3. договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказував на відсутність його вини у простроченні поставки другої партії товару (958 комплектів) за спірним зобов`язанням, оскільки таке прострочення зумовлене здійсненням відбору зразків першої партії продукції, що унеможливило виконання зобов`язання у встановлений строк. Також зазначав, що протокол випробувань ДП "Львівстандартметрологія" № 642-Л/19 від 6 вересня 2019 р., на підставі якого було визначено невідповідність першої партії товару вимогам технічних умов, було скасовано цією ж лабораторією. Крім того зазначав, що випробування технічним умовам було проведене лише щодо першої партії продукції, зокрема, 480 комплектів, а не всього товару за договором. Крім того, просив застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості товару.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2019 р. між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір № 136НП про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811), згідно з умовами якого відповідач зобов`язався у 2019 році поставити позивачу костюми (кітель, спідниця) жіночі (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-1811) за цінами та кількості вказаними у специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору, а позивач - прийняти та оплатити її вартість на умовах передбачених договором.

Ціна договору відповідно до умов п. 3.1. договору становить 2519376 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п.п. 4.1., 4.2. договору розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника. Підставою для проведення розрахунків є накладна підписана уповноваженими особами. Сторони дійшли згоди, що бюджетні зобов`язання покупця за цим договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань та фактичного надходження коштів Державного бюджету на зазначені цілі покупця.

Відповідно до умов п. 12.1. договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31 грудня 2019 р., але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами умов цього договору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями договору.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку поставки товару у визначений договором строк, а також поставки цього товару неналежної якості.

За умовами п. 5.1. договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 45 календарних днів з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця: м. Київ, вул. Святошинська, 27.

Таким чином, строк передачі товару за договором розпочався 12 червня 2019 та збіг 26 липня 2019 року.

Поясненнями сторін, викладеними у позовній заяві та відзиві, наявними у матеріалах справи накладними №№ 176 від 2 серпня 2019 р., 207 від 15 серпня 2019 р. стверджується, що відповідач поставив позивачу частину товару вартістю 840960 грн. (480 комплектів продукції) 2 серпня 2019 р., частину товару вартістю 1678416 грн. (958 комплектів продукції) 15 серпня 2019 р.

Таким чином, частина товару була поставлена відповідачем з простроченням на 7 днів, другу - з простроченням на 20 днів.

Доказів поставки товари у визначений строк суду не надано.

Відповідно до умов п. 9.2. договору за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. При цьому, день поставки товару поставленого постачальником з порушенням строку передбаченого п. 5.1. розділу 5 договору, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов договору.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 624 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України підлягає стягненню 39455,04 грн. пені за прострочення поставки товару.

Відповідно до умов п. 2.1. договору постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар, якість якого відповідає узгодженому сторонами зразку товару, наданого постачальником згідно з п. 2.2. цього договору, ТУ У 14.1-4:2016 (зі змінами) і ТУ У 14.1-6:2016 (зі змінами) (Додаток № 3 до договору) та законодавству України щодо показників якості такого роду/виду товарів.

Поясненнями позивача, протоколом випробувань продукції № 642-Л/19 від 6 вересня 2019 р., проведеного Державного підприємства "Львівстандартметрологія", листом позивача № 10806/09/31-2019 від 6 вересня 2019 р., актами виявлених недоліків (неякісного товару) №№ 2, 3 від 20 вересня 2019 р., стверджується, що поставлений в обох партіях товар не відповідав встановленим договором вимогам щодо якості узгодженому сторонами зразку товару, зокрема, правий край борта кітеля був коротший від лівого на 0,4 см, різна ширина рамки правової прорізної кишені кітеля у кутах, не співпадали шви підкладки та верху кітеля по шву з`єднання по низу (суміщення від 0,7 до 1,5 см), задні короткі виточки спідниці різної довжини (10 і 9,2 см), виточки на передніх і задніх полотнищах спідниці зшиті не зводячи кінець шва нанівець тощо.

Посилання відповідача щодо компетенції спеціалізованої установи, якою проводилося дослідження якості поставленого товару, необгрунтовані, оскільки як вбачається з наявного у справі договору № 1952996 на виконання робіт (послуг) від 27 серпня 2019 р. повноваження ДП "Львівстандартметрологія" на таке дослідження були надані угодою сторін у справі, яка в установленому порядку недійсною не визнана.

Та обставина, що згодом протокол випробувань від 6 вересня 2019 р. був анульований ДП "Львівстандартметрологія" з формальних міркувань його ж видавцем, не спростовує факту невідповідності поставленого відповідачем товару погодженим договором вимогам щодо якості.

Сукупність інших доказів (акти виявлених недоліків (неякісного товару) №№ 2, 3 від 20 вересня 2019 р., фактичні дії відповідача, який забрав неприйнятий позивачем товар (накладні на повернення товару №№ 19-06/131, 19-06/132 від 4 жовтня 2019 р.)), свідчать про невідповідність поставленого товару умовам про якість.

Тому посилання відповідача з цього приводу є безпідставними.

Згідно з вищевказаними доказами поставлений товар містив істотні недоліки, виправлення частини яких було неможливим, усунення інших пов`язане з непропорційними витратами.

Виходячи з наведеного позивач був вправі на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України відмовитися від договору з відповідачем, чим він повідомленням про розірвання договору № 10807/09/31-2019 від 20 вересня 2019 р. скористався.

Відповідно до умов п. 9.3. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 20% від ціни партії товару в якій було виявлено товар неналежної якості.

Таким чином, позивач набув права вимагати від відповідача сплати штрафних санкцій за порушення зобов`язань щодо якості поставленого товару.

З наявних у матеріалах справи протоколу випробувань продукції № 642-Л/19 від 6 вересня 2019 р., листа позивача № 10480/09/031-2019 від 11 вересня 2019 р. вбачається, що про наявність недоліків товару позивач дізнався не пізніше 11 вересня 2019 р.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановленої покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

З матеріалів справи слідує, що в суд з указаним позовом позивач звернувся 9 липня 2020 р., тобто з пропуском встановленого ч. 8 ст. 269 ГК України шестимісячного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано.

Доводи позивача щодо часу подання відповідачем заяви про застосування строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки суперечать вимогам ч. 3 ст. 267 ЦК України, згідно з якими позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Реалізація такого матеріального права особи, встановленого ЦК України, не може бути нівельована з процесуальних мотивів.

За таких обставин у позові про стягнення 503875,20 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості товару слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Національної поліції України задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" (03061, м. Київ, вул. Бориславська, 54, код 19255777) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код 40108578) 39455,04 грн. пені, 591,82 грн. судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар