РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2020Справа № 910/3366/18

За позовомФізичної особи-підприємця Строкача Івана Григоровича
до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг»
простягнення 1431082,20 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаСтрокач І.Г.; Хомич І.О. - адвокат
від відповідачаОрлов О.О.
від третьої особине з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Строкач Іван Григорович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення 1431082,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок залиття приміщення магазину «Світло», розташованого по вул. Білоруській, 30 у місті Києві, позивачу завдано збитків у загальному розмірі 1431082,30 грн. Як стверджує позивач, залиття приміщення сталося внаслідок неналежного обслуговування Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» систем водопостачання та водовідведення, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування завданої шкоди покладається саме на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3366/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.04.2018.

13.04.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що будинок, розміщений за адресою: м.Київ, вул. Білоруська, 30, обслуговується Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», яким, зокрема, забезпечується утримання житлового будинку, безпечна експлуатація, проведення визначених законодавством заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом будинку, його інженерним обладнанням, а також відшкодування збитків, завданих майну, житловому приміщенню, у випадках надання неякісних послуг. При цьому, відповідач стверджує, що причиною залиття приміщення стали саме неправомірні дії позивача.

27.04.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання на 17.05.2018.

10.05.2018 від відповідача надійшли заперечення.

17.05.2018 від третьої особи надійшли пояснення по суті справи, в яких третя особа проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що: аварійна ситуація на системі холодного водопостачання сталася з вини власника приміщення; позивачем не надано жодних доказів надання доступу працівникам ВОП «Лук`янівка» до нежитлового приміщення позивача; позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено розміру завданих в результаті аварії збитків.

17.05.2018 від позивача надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2018.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 року № 05-23/793 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2018, справа №910/3366/18 передана для розгляду судді Мельнику В.І. у зв`язку з закінченням терміну повноважень у судді Демидова В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 суддею Мельником В.І. прийнято справу №910/3366/18 до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання у справі на 06.07.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 31.07.2018 №05-23/1314 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/3366/18 у зв`язку із лікарняним судді Мельника В.І.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 суддею Смирновою Ю.М. прийнято справу №910/3366/18 до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі на 22.08.2018.

У підготовчому засіданні 22.08.2018 оголошувалась перерва до 20.09.2018.

19.09.2020 від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної товарознавчої експертизи.

У підготовчому засіданні 20.09.2018 оголошувалась перерва до 04.10.2018.

У підготовчому засіданні 04.10.2018 позивачем подано заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/3366/18 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інститут судових експертиз. Провадження у справі на час проведення судової експертизи зупинено.

28.05.2020 матеріали справи №910/3366/18 повернулись до Господарського суду міста Києва з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 25.06.2020.

19.06.2020 від позивача надійшли пояснення по справі.

Підготовче засідання 25.06.2020 було відкладено на 06.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 відповідача та третю особу повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 06.08.2020.

04.08.2020 від відповідача надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 судове засідання відкладено на 15.10.2020.

У судовому засіданні 15.10.2020 оголошувалась перерва до 28.10.2020.

В ході розгляд справи позивач позов підтримав в повному обсязі.

Відповідача проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником нежитлового приміщення по вул. Білоруській, 30 у місті Києві, площею 365 кв.м, яке використовується під розміщення магазину «Світло».

Як свідчать матеріали справи та визнається відповідачем, будинок, розміщений за адресою: вул. Білоруська, буд. 30, м. Київ, знаходиться територіально у Шевченківському районі міста Києва, належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та перебуває на його балансі.

Відповідно до статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 №10, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.

Предметом діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» є, зокрема, утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово- комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку; надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових та зовнішніх інженерних мереж, обслуговуванню ліфтового господарства та систем диспетчеризації, обслуговування димовентиляційних каналів, у встановленому порядку тощо.

08.09.2016 між Фізичною особою-підприємцем Строкачем Іваном Григоровичем (споживач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва (виконавець) було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №Е-16-01927 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі (будівлі, частини будівлі, окремого приміщення в будівлі), що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Білоруська, 30 (далі - будівля), а також утримання будинку та прибудинкової території, а споживач відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (далі експлуатаційні витрати), якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих виконавцем за цим договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що споживач володіє приміщенням загальною площею 365,00 кв.м, нежитлових приміщень, які розташовані в підвалі будинку і використовується, на момент укладення цього договору, під магазин на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.1998 відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору.

Згідно з п.п. 2.1.1 Договору виконавець зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, зокрема, обслуговування внутрішньобудинкових систем водо-, теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації.

Відповідно до п.п. 3.2.2 Договору споживач має право на своєчасне отримання послуг належної якості згідно із законодавством та усунення виявлених недоліків у наданні послуг у встановлені законодавством строки.

Підпунктом 3.2.4 Договору передбачено, що споживач має право вимагати від виконавця відшкодування шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних обов`язків за цим договором, у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодили, що умови цього договору застосовуються до відносин, з 08.09.2016 та діє до 31.12.2020 включно (п. 6.1 Договору).

02.06.2017 в будинку №30 по вул. Білоруська в місті Києві в підвальному нежитловому приміщенні, яке належить на праві власності Фізичній особі-підприємцю Строкачу І.Г., відбулося залиття у зв`язку з аварією системи холодного водопостачання в результаті розгерметизації (розриву) труби холодного водопостачання, яка проходить через зазначене нежитлове приміщення, що підтверджується Актом про залиття, складеним та підписаним головним інженером ВОП «Лук`янівка» В.Бондаренком, майстром технічної дільниці ВОП «Лук`янівка» О.Дядюшею, інженером першої категорії ВОП «Лук`янівка» Є. Галицькою, та сторонами не заперечується.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.07.2015 служба управителя з питань ЖКГ «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району в м.Києві» зверталася до позивача з листом для надання дозволу по відновленню роботи поливного крану від труби водовідведення, яка знаходиться у приміщенні, і такий дозвіл було надано. 02.06.2017 внаслідок прориву труби водопостачання, облаштованої відповідачем для поливу двору, сталося залиття приміщення магазину та розміщених в ньому товарів, внаслідок чого відповідачу завдано збитків у загальному розмірі 1431082,30 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За твердженням позивача, розрив труби водовідведення та залиття приміщення магазину «Світло» сталося внаслідок неналежного обслуговування відповідачем систем водопостачання та водовідведення, яке він зобов`язаний здійснювати згідно п. 2.1.1 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №Е-16-01927 від 08.09.2016.

В свою чергу, заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що залиття приміщення по вул. Білоруській, 30 сталося внаслідок несанкціонованого доступу власником нежитлового приміщення до мереж транзитного трубопроводу, проведення заміни передбачених технічною документацією труб на інший вид труб, що і призвело до розриву частини самовільно заміненої труби. Крім того, відповідачем заперечується визначений позивачем розмір збитків.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З метою з`ясування питань щодо причин залиття приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, а також розміру завданих позивачу збитків ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 призначено у справі №910/3366/18 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи було поставлено такі питання:

- Яка причина залиття приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017?

- Чи існує причинний зв`язок між технічним станом внутрішньобудинкових систем водо-, теплопостачання, водовідведення зливної каналізації, що перебувають на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», і залиттям приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017?

- Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017?

- Який розмір матеріальної шкоди, заподіяної Фізичній особі-підприємцю Строкачу Івану Григоровичу внаслідок пошкодження/знищення майна (товарів, обладнання, оргтехніки) при залитті приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017?

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №24157/18-42 від 15.05.2020, розрив з`єднувальної металевої муфти на транзитному трубопроводі в приміщенні №28, що йде до поливного крану, є причиною залиття приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017.

Експертом встановлено, що в приміщенні магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві точка розподілу, в якої здійснюється передача послуг системи холодного водопостачання між власником приміщень магазину «Світло» та експлуатуючою організацією знаходиться після лічильника та після місця розриву з`єднувальної металевої муфти на транзитному трубопроводі, що йде до поливного крану. Розрив з`єднувальної металевої муфти на транзитному трубопроводі, що є інженерною комунікацією відповідальність за технічний стан якої несе виконавець комунальних послуг Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», є причиною залиття приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Підстав для відхилення висновку експерта №24157/18-42 від 15.05.2020 судом не встановлено.

Таким чином, висновком експерта, складеного за результатами проведення судової експертизи у даній справі, підтверджується, що аварія, яка стала причиною залиття приміщення магазину «Світло», сталася на інженерній комунікації, яка знаходиться у межах балансової належності відповідача.

Належних та допустимих доказів несанкціонованого втручання Фізичною особою-підприємцем Строкачем Іваном Григоровичем (як власником відповідного нежитлового приміщення) до мереж транзитного трубопроводу, як про те вказує відповідач та третя особа у поданих суду заявах по суті справи, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент залиття приміщення) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент залиття приміщення) визначено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент залиття приміщення), балансоутримувач зобов`язаний: укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з п.1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

У Розділі 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, визначено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Відповідно до п. 2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди. Форма акта загального огляду жилого будинку наведена у додатку 1.

Профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності. При профілактичних оглядах потрібно здійснювати контроль за виконанням власниками, наймачами (орендарями) умов договору. У разі необхідності, власникам, наймачам (орендарям) рекомендується виконати роботи з ремонту жилих приміщень чи обладнання, які згідно з договором входять в їх обов`язки. Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та 3.

Відповідно до додатку 2 до п. 2.1.5 Правил періодичність технічного обслуговування системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання становить 3 - 6 місяців.

Судом враховується, що станом на момент залиття належного позивачу приміщення між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» (підрядна компанія) був укладений договір №6 від 10.01.2017, за умовами якого балансоутримувач доручає, а підрядна компанія приймає функції підрядної організації на виконання послуг згідно проведених відкритих торгів щодо предмету закупівлі згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 код за ДК 021:20-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, комплексне обслуговування об`єктів «прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічне обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання), утримання і дрібний поточний ремонт будинків, елементів благоустрою, прибудинкових територій та споруд» по неадміністративному мікрорайону «Лук`янівка» Шевченківського району міста Києва», що включає, в тому числі утримання місць розташування та технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій.

Однак, з системного аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що обов`язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень та утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж покладається саме на балансоутримувача майна і саме балансоутримувач майна несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Факт перебування житлового будинку по вул. Білоруська, буд. 30, м. Київ, на балансі відповідача відповідачем визнається (про що відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме на відповідача (Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва») як балансоутримувача житлового будинку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття належного йому приміщення за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 30.

Правовідносини, що склались між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» в результаті укладення договору №6 від 10.01.2017, в тому числі питання щодо належності виконання підрядною компанією своїх обов`язків за цим договором, не є предметом розгляду даної справи.

Вважаючи, що аварія системи холодного водопостачання та залиття належного позивачу приміщення сталося з вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором №6 від 10.01.2017, відповідач не позбавлений можливості звернутися до підрядної організації з позовом про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Більш того, як встановлено судом, на момент залиття належного позивачу приміщення між позивачем та відповідачем існували договірні відносини на підставі Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №Е-16-01927 від 08.09.2016, за яким відповідач (як виконавець) зобов`язаний був забезпечити виконання комплексу робіт, в тому числі, з обслуговування внутрішньобудинкових систем водо-, теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Твердження позивача про те, що Договір №Е-16-01921 від 08.09.2016, підписаний з боку Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» Лопатіним Костянтином Олександровичем на підставі довіреності №75 від 26.01.2017, позбавлений юридичної самостійності та не може бути доказом у справі судом відхиляються. Фактично доводи відповідача в цій частині зводяться до того, що даний договір від імені відповідача підписано неуповноваженою на те особою.

Однак, доказів визнання недійсним вказаного договору у судовому порядку відповідачем не надано, а відтак, враховуючи встановлену ст. 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір №Е-16-01921 від 08.09.2016 як належний та допустимий доказ існування між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо надання послуг з утримання будинку за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 30.

За таких обставин, доводи позивача стосовно того, що саме відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» є особою, відповідальною за завдані внаслідок залиття приміщення збитки, є обґрунтованими.

Щодо розміру завданих збитків суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

У позовній заяві позивач зазначає, що загальний розмір збитків, завданих залиттям приміщення магазину «Світло», становить 1431082,30 грн, з яких:

- розмір збитків від втраченого майна (зіпсовані товари, обладнання, оргтехніка) - 1293795,00 грн;

- розмір збитків по відновленню пошкодженого приміщення - 66486,30 грн;

- розмір збитків від простою магазину - 10800,00 грн.

Відповідно до висновку експерта №24157/18-42 від 15.05.2020, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття приміщень магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017, становить 81361,20 грн в тому числі ПДВ; розмір завданої матеріальної шкоди, заподіяної Фізичній особі-підприємцю Строкачу Івану Григоровичу внаслідок пошкодження/знищення майна (оздоблення) при залитті приміщення магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017, становить 73896,96 грн в тому числі ПДВ.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що внаслідок залиття приміщень магазину «Світло» у будинку №30 по вул. Білоруській у місті Києві, яке сталося 02.06.2017, позивачу завдано збитків у загальному розмірі 155258,16 грн.

Належних та допустимих доказів завдання реальних збитків та упущеної вигоди у сумі 1275824,04 грн (решта заявленої до стягнення суми збитків) позивач суду не надав.

Зокрема, не є такими доказами долучені до справи інвентаризаційні відомості №1 від 29.06.2017, №2 від 25.06.2017, №3 від 29.06.2017, №4 від 29.06.2017, №5 від 29.06.2017, оскільки такі документи складені позивачем в односторонньому порядку та мають суб`єктивний характер.

Позивачем не надано доказів ані власне факту наявності товарів, перерахованих у вищевказаних інвентаризаційних відомостях в магазині «Світло» на час аварійної ситуації, яка сталася 02.06.2017, ані підтверджених компетентними особами даних щодо того, які конкретно дефекти (пошкодження) мають відповідні товари, чи є ці пошкодження істотними та чи можлива реалізація (експлуатація) товарів за наявності відповідних пошкоджень.

Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку з урахуванням середньодобового прибутку, середньодобової виручки та 30% від виручки, який отримує позивач, за один робочий день.

Однак, пред`явлення вимоги про відшкодування упущеної вигоди, яка за своєю суттю є припущенням, покладає на кредитора обов`язок навести достатні обґрунтування, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц (провадження №14-79цс18).

Разом з цим, всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було доведено обґрунтованості позовних вимог про стягнення упущеної вигоди. Зокрема, позивачем не доведено, що саме неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати прибуток на спірну суму. Наданий позивачем розрахунок побудований на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджений відповідними документами, які свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був би отримати позивач.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума збитків у загальному розмірі 155258,16 грн.

Наявності підстав для стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми збитків (у розмірі 1275824,04 грн) позивач належними та допустимими доказами не довів, а тому в цій частині позовні вимоги залишаються судом без задоволення.

Інші доводи та заперечення учасників справи судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - часткового задоволення позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні 28.10.2020 представник позивача подав заяву, в якій просив стягнути на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Частиною 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України позивачем разом з позовною заявою не було подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, з якого вбачалось би, що у зв`язку із розглядом справи позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, а також не наведено орієнтовного розміру таких витрат.

За таких обставин, з огляду на положення ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката та залишає ці витрати за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (Україна, 04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 1, ідентифікаційний код 34966254) на користь Фізичної особи-підприємця Строкача Івана Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) збитки у розмірі 155258 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн 16 коп. та судовий збір у розмірі 2328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн 87 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Строкача Івана Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (Україна, 04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 1, ідентифікаційний код 34966254) витрати на проведення судової експертизи у розмірі 9178 (дев`ять тисяч сто сімдесят вісім) грн 99 коп.

5. Витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.11.2020.

Суддя Ю.М. Смирнова