ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Черкаси справа № 925/979/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Фермерського господарства «ОЛЬВІЯ І К»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕНС ГРУП»

про стягнення 304210,11 грн,

Фермерське господарство «ОЛЬВІЯ І К» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕНС ГРУП» про стягнення заборгованості за поставлену сільськогосподарську продукцію (сою) згідно з договором поставки від 11.12.2018 №ДП_11122018 у розмірі 304210,11 грн, у тому числі: 261 460,80 грн основного боргу, 4209,52 грн інфляційних, 5080,79 грн 3% річних, 33459,00 грн пені та відшкодування судових витрат зі сплати судового збору у сумі 4563,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач передав, а відповідач прийняв товар, проте у визначений договором строк відповідач не розраховувався, допустивши прострочення оплати його вартості, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до позовної заяви документів.

09.09.2020 позивач виконав вимоги ухвали суду від 06.08.2020, надавши суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.09.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотанням (у разі наявності) щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 11.09.2020, направлена судом на адресу вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації рекомендованим поштовим відправленням та вручено уповноваженому представнику відповідача 16.09.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 між Фермерським господарством «ОЛЬВІЯ І К» (продавцем, позивач у справі), в особі голови фермерського господарства Яроша О.М., що діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕНС ГРУП» (покупцем, відповідач у справі), в особі генерального директора Скрипника С.М., що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №ДП_11122018 (надалі договір а.с. 7), за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (сою) (надалі товар) в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Асортимент, кількість товару та ціни вказуються у накладних, що засвідчують передачу-приймання товару від продавця покупцю (надалі іменовані «накладні»), та є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (пункт 1.3 договору).

Поставка товару за договором здійснюється партіями, які визначаються у додатках, рахунках та видаткових накладних (пункт 2.1 договору).

У пункті 3.1 договору закріплено, що загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, визначених в додатках, рахунках та видаткових накладних.

Покупець здійснює оплату окремих партій товару на підставі рахунків-фактур або видаткових накладних протягом 3 банківських днів з моменту отримання товару в розмірі 80%, решта 20% оплачується протягом 1 банківського дня після підтвердження реєстрації продавцем податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних згідно з чинним законодавством (пункт 3.3 договору).

Кількість товару або його окремих партій встановлюється і остаточно фіксується в додатках, рахунках та видаткових накладних (пункт 4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що факт поставки та передачі товару продавцем покупцю оформляється накладною чи актом приймання-передачі на товар, на якій ставиться відмітка (штамп або печатка) про прийняття товару.

У разі порушення зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену договором та чинним законодавством України. Порушення зобов`язань за цим договором є - невиконання або неналежне виконання умов передбачених договором (пункт 7.1 договору).

У разі несвоєчасної оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення (пункт 7.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання умов договору сторонами.

Також сторони уклали Додатки до договору, у яких визначили асортимент, кількість товару та строки поставки:

Додаток №1 від 12.12.2018 на поставку товару (соя 66,130 тон) на загальну суму 648074,00 грн (а.с. 8);

Додаток №2 від 14.12.2018 на поставку товару (соя 29,490 тон) на загальну суму 289002,00 грн (а.с. 9);

Додаток №3 від 17.12.2018 на поставку товару (соя 10,535 тон) на загальну суму 103243,00 грн (а.с. 10);

Додаток №4 від 26.03.2019 на поставку товару (соя 28,860 тон) на загальну суму 279942,00 грн (а.с. 11);

Додаток №7 від 05.12.2019 на поставку товару (соя 24,210 тон) на загальну суму 225153,00 грн (а.с. 12).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар у кількості 27,796 т на суму 261460,80 грн, що підтверджується видатковими накладними: №80 від 05.12.2019 на суму 222732,00 грн (а.с. 13); №6 від 06.03.2020 на суму 38728,80 грн (а.с. 14).

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату: від 06.12.2019 №27 на суму 213048,00 грн (а.с. 16) та від 06.03.2020 №6 на суму 38728,80 грн (а.с. 15).

За отриманий товар відповідач не розрахувався.

Станом на 17.03.2020 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 261460,80 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 31.10.2019 до 17.03.2020, який підписаний позивачем та відповідачем (а.с. 17).

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар у сумі 261460,80 грн стала підставою звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу з відповідача та нарахованих штрафних санкцій.

Згідно з положеннями частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов для даного виду договору, договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов договору у 2019 та 2020 роках позивач поставив, а відповідач прийняв товар у кількості 27,796 т на суму 261460,80 грн. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

За умовами договору покупець здійснює оплату окремих партій товару на підставі рахунків-фактур або видаткових накладних протягом 3 банківських днів з моменту отримання товару в розмірі 80%, решта 20% оплачується протягом 1 банківського дня після підтвердження реєстрації продавцем податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних

У силу наведених правових норм та умов договору, після отримання товару від постачальника, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості. Судом встановлено, що відповідач повністю не розрахувався за поставлений товар, його заборгованість становить 261460,80 грн. Факт наявності заборгованості підтверджується належними доказами (договором, додатковими угодами, видатковими накладними, актом звірки взаєморозрахунків) та не заперечений відповідачем.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав, тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 261460,80 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за несвоєчасну оплату товару передбачена договором у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нарахував відповідачу 33459,00 грн пені за період прострочення з 05.12.2019 до 28.07.2020 на загальну суму заборгованості 261460,80 грн.

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, суд встановив, що розрахунок пені проведений позивачем невірно, оскільки позивачем не враховано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, а також положення пункту 3.3 договору, згідно з яким покупець здійснює оплату окремих партій товару на підставі рахунків-фактур або видаткових накладних протягом 3 банківських днів з моменту отримання товару у розмірі 80%, решта 20% оплачується протягом 1 банківського дня після підтвердження реєстрації продавцем податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних згідно з чинним законодавством. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження реєстрації продавцем податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, суд не має можливості встановити дату з якої у позивача виникло право на нарахування пені за 20% від вартості отриманого товару, тому такий розрахунок проведено судом з суми 209168грн, що становить 80% встановленого судом розміру 261460,80 грн заборгованості відповідача (за накладною №80 від 05.12.2019 на суму 178185,60 грн, за накладною №6 від 06.03.2020 на суму 30983,04 грн).

Отже, судом зроблений перерахунок та встановлено, що розмір пені, який є обґрунтованим та підлягає до стягнення з відповідача становить 21221,08 грн за період з 09.12.2019 до 09.06.2020 (за накладною №80 від 05.12.2019) та за період з 10.03.2020 до 28.07.2020 (за накладною №6 від 06.03.2020). У решті вимоги про стягнення пені суд відмовляє за необґрунтованістю.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 5080,79 грн 3% річних за період прострочення з 05.12.2019 до 28.07.2020 та 4209,52 грн інфляційних за аналогічний період прострочення, які також просить стягнути з відповідача.

Судом зроблений перерахунок з врахуванням наведених вище положень законодавства та вихідних даних та встановлено, що розмір інфляційних втрат, який є обґрунтованим та підлягає до стягнення з відповідача становить 2599,13 грн за період з 09.12.2019 до 09.06.2020 (за накладною №80 від 05.12.2019) та за період з 10.03.2020 до 28.07.2020 (за накладною №6 від 06.03.2020), а розмір трьох відсотків річних 3762,05 грн за аналогічні періоди. У решті вимог про стягнення інфляційних та річних суд відмовляє за необґрунтованістю.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги Фермерського господарства «ОЛЬВІЯ І К» підлягають до часткового задоволення у розмірі 261 460,80 грн основного боргу, 21221,08 грн пені, 2599,13 грн інфляційних втрат та 3762,05 грн трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 4335,64 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕНС ГРУП» (вул. Пушкіна, 67, м. Черкаси, 18007 ідентифікаційний код 39564186) на користь Фермерського господарства «ОЛЬВІЯ І К» (вул. Польова, 31, с. Мицалівка, Золотоніський район, Черкаська область, 19732, ідентифікаційний код 40023772) 261 460,80 грн основного боргу, 21221,08 грн пені, 2599,13 грн інфляційних втрат, 3762,05 грн трьох відсотків річних та 4335,64 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко