ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2130/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гидирим О.А. (на підставі довіреності);

від відповідача: Приймачук С.І. (на підставі ордеру);

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про відшкодування витрат на правничу допомогу вх.№2887/20 від 19.10.2020 року по справі №916/2130/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сокар Україна (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 52-А);

до відповідача: Акціонерне товариство „Одеський припортовий завод (адреса місцезнаходження: 65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3; адреса для листування: а/с №304 Головпоштамт, м. Одеса, 65001);

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сокар Україна до Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Під час судових дебатів представник відповідача звернувся до суду з усною заявою, в якій просив суд надати можливість, в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати до суду відповідні докази.

Рішенням суду від 13.10.2020 року у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення правління Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод за результатами розгляду кваліфікаційних пропозицій учасників процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для Акціонерного товариства Одеський припортовий завод, оголошеного 19 червня 2020 р., оформлене протоколом від 17.07.2020р. №40, в частині відхилення кваліфікаційної пропозиції ТОВ Торговий дім Сокар Україна відмовлено; закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод допустити учасника ТОВ Торговий дім Сокар Україна до участі в електронному аукціоні в рамках процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод оголошеній 19 червня 2020 р., в зв`язку з відсутністю предмету спору.

При цьому, враховуючи вищевказану заяву відповідача, судом при прийнятті рішення не було вирішено питання розподілення витрат на правову допомогу. Водночас, рішенням від 13.10.2020р. суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 26.10.2020р. о 11:00.

19.10.2020 року від Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу (вх.№ГСОО 2-3887/20), відповідно до якої відповідач просить суд долучити до матеріалів справи докази, що підтверджують понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 245 000 грн.

У судовому засіданні від 26.10.2020 року представником позивача повідомлено про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та надання відповідних заперечень щодо заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим просив суд оголосити перерву у судовому засіданні.

У судовому засіданні від 26.10.2020 року, задовольняючи вищезазначене усне клопотання позивача, судом було оголошено перерву до 03.11.2020 року о 12:00 год.

29.10.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сокар Україна надійшла заява (вх.№ГСОО 28911/20) про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі №916/2130/20. В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, що за змістом договору про надання правової допомоги від 24.07.2020 року та додаткової угоди до нього №1 від 24.07.2020 року, укладених між АТ «Одеський припортовий завод» та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект», не було узгоджено порядок обчислення гонорару, що не може свідчити про безумовну домовленість сторін щодо його розрахунку. При цьому, заявлена відповідачем до стягнення сума витрат на професійну допомогу не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Також позивач звертає увагу на те, що рішенням суду від 13.10.2020 року позивачу відмовлено лише в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині провадження у справі було закрито у зв`язку із скасуванням відповідачем процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини, розпочатого на підставі рішення правління АТ «ОПЗ» від 08.10.2020 року, що призвело до припинення існування предмету позову.

Крім того, позивач повідомляє, що у поданому відповідачем до суду попередньому (орієнтовному) розрахунку сума витрат на правничу допомогу становила 207 000 грн, а згідно укладеного відповідачем 24.07.2020 року договору про надання правової допомоги, сума заявлених до відшкодування витрат склала 245 000 грн.

У судовому засіданні від 03.11.2020 року представник відповідача підтримав подану заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував щодо заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з підстав, викладених у заяві від 29.10.2020 року за вх.№28911/20, наполягав на зменшенні суми відшкодування.

У судовому засіданні від 03.11.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Проаналізувавши надані відповідачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача (а.с. 240, том 1), згідно якого оплата витрат на правову допомогу орієнтовно складала 207 000 грн., що складає: ознайомлення з матеріалами справи 2 год 12 000 грн., підготовка відзиву на позовну заяву 8 год 48 000 грн., ознайомлення з судовою практикою, з`ясування характеру та змісту спірних правовідносин та їх правового регулювання, формулювання правової позиції 16 год. 96 000 грн., підготовка апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову 4 год 24 000 год та участь в судових засідань 4,5 год 27 000 грн.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 245 000 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу представником Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» надано суду договір про надання правової допомоги від 24.07.2020р. (т.2 а.с.99-103), додаткову угоду №1 до договору (т.2 а.с.104-), акт наданих послуг №10 від 19.10.2020 року (т.2 а.с. 105-106), платіжне доручення №5220 від 27.07.2020 року на суму 245 000 грн. (т.2 а.с.107).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2020р. між Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» (адвокатське об`єднання) укладено договір №24.07/80-2020 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймав на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п.2.1 Договору, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги, зокрема представляє інтереси клієнта в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, фондах соціального страхування, судах загальної юрисдикції під час розгляду спорів та інших органах, установах та організаціях, у яких стороною виступає клієнт, з усіма правами, передбаченими ст. 27, 31, 38, 40 Цивільного процесуального кодексу України: надавати усні та письмові консультації; здійснювати підготовку та подачу документів до суду та інших компетентних органів; брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази та заперечення, заявляти клопотання, робити заяви про забезпечення позову чи доказів, давати пояснення та інші витрати, пов`язані з розглядом справи з суді; подавати від імені клієнта апеляційні та касаційні скарги, подавати заяви про звернення рішень суду до виконання; подавати заяви і скарги щодо виконання судових рішень; виконувати інші дії за погодженням із замовником; підписувати від імені клієнта усі необхідні документи; надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності та інформує клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві.

У п.4.1 Договору, за надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі, що визначається Додатковою угодою до цього Договору.

Правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях на підставі виставленого рахунку шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок адвокатського об`єднання, без ПДВ. (п. 4.2 Договору).

За умовами п. 4.3 Договору, при розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п. 4.1 даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками.

П.4.4 Договору, за результатами надання правової допомоги складається акт підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до « 24» липня 2021 року (п.7.1 Договору)

Окрім того, до Договору про надання правової допомоги №24.07/80-2020 від 24.07.2020 року, сторонами було укладено додаткову угоду №1, відповідно до п.1.1 якого сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням та в інтересах клієнта зобов`язання надавати клієнту правову допомогу шляхом повного процесуального обслуговування справи № 916/2130/20 в господарському суді Одеської області, яке включає: представництво Клієнта у господарському суді Одеської області, збирання та отримання доказів, правовий аналіз отриманої інформації, визначення правової позиції та підготовка всіх необхідних процесуальних документів, а також інші юридичні дії (допомога) для забезпечення прав та інтересів клієнта.

У п. 2 Додаткової угоди, зазначено, що відповідно до п. 4.1 Договору, сторони погодили вартість правової допомоги щодо судової справи №916/2130/20 становить 405 000 грн., із яких клієнт на підставі виставлених рахунків сплачує: 245 000 грн. до 27 липня 2020 року та 160 000 грн. до 06.08.2020 року.

Додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами. (п.3 Договору).

Таким чином, як встановлено судом, між Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» у договорі про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього погоджено порядок обчислення гонорару: на підставі виставленого рахунку, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок адвокатського об`єднання у розмірі 245 000 грн до 27.07.2020 року, що спростовують посилання позивача у заяві від 19.10.2020 року.

На підтвердження факту надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» та Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 19.10.2020р. №10 (т.2 а.с.105), згідно якого вбачається, що виконавцем були виконанні роботи на суму 245 000 грн.

Як встановлено судом, згідно платіжного доручення №5220 від 27.07.2020 року (т.2 а.с.107), відповідачем було оплачено надані адвокатським об`єднанням послуги на суму 245 000 грн.

Приймаючи до уваги, що при розгляді справи у судових засіданнях брав участь представник відповідача адвокат АО «Правовий центр «Інтелект» Приймачук С.І. на підставі ордеру ОД№537127 (т.1,а.с.116), зазначеним представником підписувалися заяви по суті справи та клопотання, відповідно до положень ч. 4 статті 126 ГПК України щодо врахування співмірності витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, в тому числі приймаючи до уваги вплив вирішення справи на репутацію відповідача та публічний інтерес, що виник навколо розгляду даної справи, суд зазначає, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у даній справі є обґрунтованими та підтверджуються належними та достатніми доказами.

Так, відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як було зазначено вище, за результатом вирішення справи № 916/2130/20, рішенням суду від 13.10.2020 року, у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення правління Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод за результатами розгляду кваліфікаційних пропозицій учасників процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для Акціонерного товариства Одеський припортовий завод, оголошеного 19 червня 2020 р., оформлене протоколом від 17.07.2020р. №40, в частині відхилення кваліфікаційної пропозиції ТОВ Торговий дім Сокар Україна відмовлено та закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод допустити учасника ТОВ Торговий дім Сокар Україна до участі в електронному аукціоні в рамках процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод оголошеній 19 червня 2020 р., в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як встановлено у вказаному рішенні, позивач звернувся до суду з двома немайновими вимогами, змістом спірного матеріального правовідношення однієї з них є обов`язок АТ ОПЗ допустити учасника ТОВ Торговий дім Сокар Україна до участі у електронному аукціоні в рамках процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для АТ ОПЗ, оголошеній 19 червня 2020 р. Між тим судом встановлено з листа АТ ОПЗ від 09.10.2020 року № 3946, що рішенням Правління АТ ОПЗ скасовано проведення відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини, розпочатого на підставі рішення Правління АТ ОПЗ від 08.10.2020 року, і наразі АТ ОПЗ працює над змінами до порядку проведення відбору та визначення замовника робіт з переробки давальницької сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, оскільки станом на момент звернення з позовом у даній справі відповідачем було оголошено електронний аукціон в рамках процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції, в допуску для участі в якому позивачу було відмовлено, що стало підставою для звернення з даною позовною заявою, та під час розгляду справи зазначена процедура відбору була відповідачем скасована і таким чином, припинились спірні матеріальні правовідносини, необгрунтованість дій позивача щодо звернення з позовною вимогою допустити учасника ТОВ Торговий дім Сокар Україна до участі в даному електронному аукціоні під час розгляду справи судом не встановлювалась, а отже у відповідача відсутні підстави на компенсацію здійснених ним судових витрат в цій частині.

.

За таких обставин, враховуючи заяву позивача про зменшення відшкодування витрат на професійну допомогу, а також з огляду на результат вирішення справи № 916/2130/20, підтверджені відповідачем після ухвалення рішення судові витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, підлягають до стягнення з позивача частково, пропорційно до частини позовних вимог в задоволенні яких відмовлено судом, а саме в розмірі 122 500 грн. У зв`язку із чим суд дійшов висновку ухвалити додаткове рішення, відповідно до вимог ст. 244 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» за вх.№ 2-3887/20 від 19.10.2020 року, подану у справі №916/2130/20 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 52-А, ) на користь Акціонерного товариства „Одеський припортовий завод (адреса місцезнаходження: 65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3, ) 122 500 /сто двадцять дві тисячі п`ятсот/ грн витрат на правничу допомогу.

3. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст складено 09 листопада 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська