УХВАЛА

13 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 907/560/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Колос І. Б. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Закарпатської митниці ДФС (далі - Митниця)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 20.02.2020

та постанову Закарпатського апеляційного господарського суду від 03.09.2020

зі справи № 907/560/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатінтерпорт» (далі - Товариство)

до Митниці

про стягнення 274 564,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.02.2020, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного господарського суду від 03.09.2020, позов Товариства задоволено повністю. Стягнуто з Митниці на користь Товариства 274 564,69 грн. вартості наданих послуг зберігання.

22.09.2020 (згідно з поштовою відміткою на конверті) Митниця звернулася з касаційною скаргою від 22.09.2020 № 170/24/07-70-10 до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 20.02.2020

та постанову Закарпатського апеляційного господарського суду від 03.09.2020 зі справи та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Митниці, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову, з яким Підприємство звернулося до господарського суду Київської області про захист порушених прав, є стягнення 274 564,69 грн., а отже, ціна позову у справі № 907/560/19 не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, Митниця просила прийняти касаційну скаргу до провадження, незважаючи на ціну позову, з посиланням на те, що скарга має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Так, за твердженням Митниці, зважаючи на норми бюджетного законодавства, задоволення позовних вимог призведе до блокування рахунків Митниці, що матиме наслідком повне зупинення обслуговування митної інфраструктури в Закарпатській області, нанесе непоправної шкоди суспільству та міжнародному іміджу держави.

Водночас колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що касаційна скарга має для скаржника виняткове значення, а докази на підтвердження зазначеного відсутні. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення й у цілому до заперечення результату розгляду справи судом, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Митниці на рішення господарського суду Закарпатської області від 20.02.2020 та постанову Закарпатського апеляційного господарського суду від 03.09.2020 зі справи № 907/560/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Закарпатської митниці ДФС на рішення господарського суду Закарпатської області від 20.02.2020 та постанову Закарпатського апеляційного господарського суду від 03.09.2020 зі справи № 907/560/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко