ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 Справа № 917/1360/18(917/1051/20)

за позовною заявою селянського (фермерського) господарства "Доля", 38115, Полтавська область, Зіньківський район, с.Бобрівник, вул.Карла Маркса, 5, ідент. код 30937188

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

про стягнення 1199800,00 грн.

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін - згідно протоколу

встановив:

Селянське (фермерське) господарство "Доля" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 1199800 грн. - поворотної фінансової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 24.10.2017 року № 24/10/17 та договором від 27.10.2017 року № 27/10/17 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Ухвалою господарського суду від 01.07.2020 року позовну заяву СФГ "Доля" залишено без руху. Встановлено позивачу строк - 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доповнення до позову у справі, де зазначити необхідні відомості (п. 7,8 ст.162 ГПК України); надати докази сплати судового збору у встановленому порядку; зазначити докази, що підтверджують вказані у позові обставини.

20.07.2020 року до суду від СФГ "Доля" надійшло доповнення до позову (заява про виправлення недоліків) (вх.№ 7704).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.09.2020 року.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті на 27.10.2020 року.

09.10.2020 року до суду надійшли додаткові пояснення до позову (вх.№ 11284), в яких позивач просить поновити строк на подання доказів по справі (копії касових чеків та заяв на перерахування готівки), та прийняти їх до матеріалів справи № 917/1360/18(917/1051/20).

26.10.2020 року до суду надійшов відзив (вх.№ 11871) на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову та зазначає, що поворотна фінансова допомога в сумі 2000000 грн., яка була отримана ОСОБА_1 від СФГ "Доля" на підставі договору поворотної фінансової безвідсоткової допомоги № 27/10/17 від 27.10.2017 року повернута на банківські рахунки та до каси підприємства в повному обсязі.

При цьому, просить поновити строк для подання відзиву та доказів у справі, оскільки, як зазначає представник відповідача, ОСОБА_1 стало відомо про наявність даного судового спору лише 29.09.2020 року.

Відповідно до ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи необхідність дотримання принципу змагальності сторін, та повного і всебічного з`ясування обставин справи, суд поновлює позивачу та відповідачу строк на надання доказів у справі та відзиву відповідно.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

постановою господарського суду від 02.04.2019 року по справі № 917/1360/18 селянське (фермерське) господарство "Доля" визнано банкрутом. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.03.2020 року ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Як зазначає позивач, СФГ "Доля" направляло кошти на надання поворотної фінансової допомоги і не розраховувалось зі своїми постачальниками, що призвело до збільшення поточної дебіторської заборгованості та кредиторськоїзаборгованості за товари, роботи, послуги.

Відповідно до інформації з банківських виписок по рахунках СФГ "Доля", з поміж інших, дебітором банкрута рахується ОСОБА_1 . Так, за даними позивача, ОСОБА_1 , будучи керівником та учасником банкрута, надав собі фінансову допомогу в розмірі 2000000 грн.:

- 24.10.2017 року - поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно договору від 24.10.2017 № 24/10/17 ОСОБА_1 1000000 грн.;

- 30.10.2017 року - поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно договору від 27.10.2017 № 27/10/17 ОСОБА_1 1000000 грн.

Фінансова допомога, відповідно до умов вищезазначених договорів надавалась строком на 365 днів, проте, відповідно до банківських виписок, ОСОБА_1 повернуто СФГ "Доля" 800200 грн.

Ліквідатор зазначає про відсутність у нього будь-яких документів на підтвердження повернення коштів в повному обсязі.

З метою повернення дебіторської заборгованості, 17.03.2020 року ліквідатор СФГ "Доля" звернувся до ОСОБА_1 з претензією щодо погашення заборгованості перед підприємством-банкрутом.

При цьому, просив надати копії документів, на підставі яких здійснювались фінансові операції.

Відповідач вимоги ліквідатора СФГ "Доля", викладені в претензії не виконав, в зв"язку з чим, останній звернувся до суду з позовом з метою захисту порушеного права та стягнення заборгованості в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов`язання виникає між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами, зобов`язаною та управненою сторонами зобов`язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як зазначає позивач в додаткових поясненнях, відповідач, будучи керівником СФГ "Доля" отримав від останнього фінансову допомогу в розмірі

2 000 000,00 грн. згідно наступних договорів:

24.10.2017 - поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно договору 24.10.2017 № 24/10/17 ОСОБА_1 на суму 1 000 000,00 грн.;

30.10.2017 - поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно договору 27.10.2017 № 27/10/17 ОСОБА_1 на суму 1 000 000,00 грн.

Так, фінансова операція від 24.10.2017 по наданню поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору від 24.10.2017 № 24/10/17 ОСОБА_1 на суму 1 000 000,00 грн. була здійснена по чековій книзі за касовим чеком № МА 8947826 від 24.10.2017. Згідно вказаного чеку грошові кошти отримані особисто ОСОБА_1 В графі "цілі витрат" зазначено "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 24/10/17 від 24.10.2017"

Фінансова операція від 30.10.2017 по наданню поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору від 27.10.2017 № 27/10/17 ОСОБА_1 на суму 1000000 грн. була здійснена по чековій книзі за касовим чеком № МА 8947831 від 30.10.2017.

Згідно вказаного чеку, грошові кошти отримані особисто ОСОБА_1 В графі "цілі витрат" зазначено "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 27/10/17 від 27.10.2017".

Відповідно до банківських виписок, ОСОБА_1 повернуто на рахунок СФГ "Доля" частину фінансової допомоги, отриманої за договором № 27/10/17 від 27.10.2017.

Повернення коштів здійснювалось згідно трьох заяв на переказ готівки від 19.12.2017 та від 21.12.2017 (2 шт.). Зазначені заяви на переказ готівки надані ліквідатору СФГ "Доля" АТ "Мегабанк" (надіслані ліквідатору 02.10.2020).

При цьому, за даними ліквідатора СФГ "Доля", у нього відсутні документальні підтвердження повернення ОСОБА_1 фінансової допомоги в повному обсязі, оскільки колишнім ліквідатором не передано бухгалтерську документацію банкрута, на підставі якої здійснювались фінансові операції.

За твердженням позивача, залишок неповернутої відповідачем безвідсоткової фінансової допомоги складає 1199 800,00 грн.

За правовою природою укладений між сторонами Договір - є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1049 Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 цієї статті).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, в поданому суду відзиві представник відповідача зазначив, що поворотна фінансова допомога в сумі 2000000 грн., яка була отримана ОСОБА_1 від СФГ «Доля» на підставі договору поворотної фінансової безвідсоткової допомоги №24/10/17 від 24 жовтня 2017 року та договору поворотної фінансової безвідсоткової допомоги №27/10/17 від 27 жовтня 2017, була повернута на банківські рахунки та до каси СФГ «Доля» у повному обсязі у наступному порядку:

- 19 грудня 2017 року через касу банку на рахунок СФГ «Доля» (заява на переказ готівки № 2470_11) в сумі 240000 (двісті сорок тисяч) гривень 00 копійок;

- 21 грудня 2017 року через касу банку на рахунок СФГ «Доля» (заява на переказ готівки № 2470_32) в сумі 410200 (чотириста десять тисяч двісті) гривень 00 копійок;

- 21 грудня 2017 року через касу банку на рахунок СФГ «Доля» (заява на переказ готівки № 2470_46) в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок ;

- 22 грудня 2017 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 199800 (сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №318);

- 12 січня 2018 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 217560 (двісті сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №7);

- 05 лютого 2018 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 198700 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №16);

- 05 березня 2018 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №23);

- 15 березня 2018 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 205630 (двісті п`ять тисяч шістсот тридцять) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №26);

- 03 квітня 2018 року готівкою до каси СФГ «Доля» в сумі 178110 (сто сімдесят вісім тисяч сто десять) гривень 00 копійок (квитанція до прибуткового касового ордеру №33).

Отже, подані відповідачем докази підтверджують повернення фінансової допомоги СФГ "Доля" в повному обсязі та спростовують твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості за Договором від 24.10.2017 року № 24/10/17 та договором від 27.10.2017 року № 27/10/17 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позовні вимоги не є обгрунтованими, документально не підтверджені, а тому, задоволенню не підлягають.

Згідно ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 06.11.2020 року

Суддя Іванко Л.А.