ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 873/71/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.

за участю представника відповідача Приватного підприємства "Сербинівське" - адвоката Куриленка М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сербинівське"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020

у справі № 873/71/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020

у третейській справі №06/23-2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

до Приватного підприємства "Сербинівське"

про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" із позовною заявою звернулося Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" (далі ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод", Позивач) про стягнення боргу.

Короткий зміст рішення третейського суду

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020 у третейській справі №06/23-2020 позовні вимоги ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" до Приватного підприємства "Сербинівське" (ПП "Сербинівське", Відповідач) про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача грошові кошти у розмірі 1 276 810,61 грн, з яких: 893 870,60 грн - заборгованість за товар отриманий за Договором, 165 673,74 грн. - пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по Договору, 217 266,27 грн - проценти річних. Стягнуто з ПП "Сербинівське" на користь ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" третейський збір в розмірі 7 884,05 грн.

Короткий зміст вимог заявника

ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020 у третейській справі №06/23-2020.

Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду (як суду першої інстанції)

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 873/71/20 заяву ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020 у третейській справі №06/23-2020 задоволено. Постановлено після набрання законної сили цієї ухвали видати накази на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020 у третейській справі №06/23-2020.

Ухвала апеляційного господарського суду мотивована відсутністю підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Також, судом встановлено, що доказів виконання цього рішення Відповідачем у третейській справі, станом на момент звернення Позивача із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення (30.06.2020) та на момент розгляду цієї заяви апеляційним господарським судом (05.08.2020), матеріали справи №873/71/20 не містять.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПП "Сербинівське" просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 873/71/20 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставини відсутності заборгованості за договором поставки, оскільки не надано належної правової оцінки усім доказам у справі, зокрема, накладної повернення товару постачальнику №1 від 18.05.2020, акту звірки взаємних розрахунків, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.10.2020 №1 .

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходило, що відповідно до положень частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Апеляційне провадження

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №873/71/20 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Пєсков В.Г., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.09.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2020 апеляційну скаргу ПП "Сербинівське" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 873/71/20 залишено без руху. Надано скаржнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 25.09.2020, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Сербинівське" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 873/71/20 та призначено до розгляду на 20.10.2020 о 14:20.

У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено склад колегії суддів: ОгороднікК.М. - (головуючий), Ткаченко Н.Г., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 15.10.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2020 задоволено клопотання представника ПП "Сербинівське" адвоката Куриленко М.В, розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.11.2020 о 11:50.

В судове засідання 11.11.2020 з`явився представник скаржника, - ПП "Сербинівське", -адвокат Куриленко М.В., надав пояснення зі справи.

Крім того, 11.11.2020 до початку судового засідання представником скаржника подано до канцелярії суду клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, в додатках до якого міститься копія Угоди про припинення зобов`язання по договору поставки №Д-ВА-19-00043 від 29.10.2018.

Представники позивача у справі, - ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод", - не з`явилися. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою та враховуючи, що апеляційне провадження у цій справі відкрито 25.09.2020, а розгляд цієї справи уже відкладався, тому учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема і на подання відзивів, пояснень чи інших заяв по суті справи, відтак Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників позивача.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до частини другої статті 24 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (чинного з 15.12.2017) справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Отже, з 15.12.2017 Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди з 15.12.2017 розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів.

З урахуванням меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, визначених статтею 269 ГПК України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд, в даному випадку, здійснює перегляд справи за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанцій з посиланням на норми права

Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно статті 327 ГПК України та пункту 1-1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Частиною третьою статті 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у частині шостій статті 56 Закону України "Про третейські суди".

Апеляційним господарським судом вірно зазначено, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним господарським судом, рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 25.05.2020 у третейській справі №06/23-2020 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням умов, визначених у пункті 10.2 договору поставки №Д-ВА-19-00043 від 29.10.2018); строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Також, апеляційним господарським судом встановлено, що доказів добровільного виконання цього рішення відповідачем у третейській справі матеріали справи №873/71/20 не містять.

В апеляційній скарзі ПП "Сербинівське" стверджує, що судом першої інстанції не враховано обставини відсутності заборгованості за договором поставки, оскільки не надано належної правової оцінки усім доказам у справі, зокрема, накладної повернення товару постачальнику №1 від 18.05.2020, акту звірки взаємних розрахунків, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.10.2020 №1.

Колегія суддів вважає такі доводи скаржника неспроможними, оскільки, як зазначено вище, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, зокрема й щодо оцінки наявності чи відсутності заборгованості, у даному випадку, за договором поставки чи оцінки первинних документів та інших доказів, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу, що перелік підстав, з яких може бути відмовлено у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, у зв`язку з чим, при запереченні стороною щодо задоволення відповідної заяви про видачу такого виконавчого документа та/або при оскарженні ухвали суду про її задоволення, зацікавленій стороні у справі необхідно довести наявність саме вказаних підстав.

З огляду на встановлені обставини щодо відсутності підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України, а також відсутності доказів добровільного виконання відповідачем рішення третейського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками апеляційного господарського суду про наявність правових підстав для задоволення заяви ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" та видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Також, оцінюючи клопотання скаржника про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, в додатках до якого міститься копія Угоди про припинення зобов`язання по договору поставки №Д-ВА-19-00043 від 29.10.2018, Верховний Суд виходить з наступного.

За частинами другою, третьою статті 80 ГПК України, зокрема, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви; зокрема, відповідач, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 вказаної статті).

Отже, за змістом вказаних норм та за аналогією закону, всі докази, які стосуються розгляду заяви позивача (у третейській справі) про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, мають бути подані відповідачем одночасно з відзивом на таку заяву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу статтею 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним відзивом, і саме на відповідача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з відзивом на позовну заяву (у даному випадку, на заяву про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду). Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Проте, у поданому клопотанні про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, скаржник додає копію Угоди про припинення зобов`язання по договору поставки №Д-ВА-19-00043 від 29.10.2018, що, на його думку, є доказом відсутності спору між сторонами щодо видачі судового наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Суд зазначає, що вказана Угода про припинення зобов`язання по договору поставки №Д-ВА-19-00043 датована 29.10.2018, тобто вже після прийняття ухвали судом першої інстанції (Північним апеляційним господарським судом) 05.08.2020, тобто є доказом, якого взагалі не існувало навіть на момент розгляду заяви по суті судом першої інстанції.

Однак, така обставина (тобто відсутність доказів як таких на момент розгляду заяви судом першої інстанції) взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання відповідачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції (в даному випадку Верховним Судом) матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

З урахуванням вищенаведеного, Суд не враховує під час перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 надані скаржником докази відсутності спору між сторонами щодо видачі судового наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Таким чином, доводи скаржника відносно порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема щодо неповноти та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у Верховному Суді.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала апеляційного господарського суду у справі прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 ГПК України, апеляційна скарга ПП "Сербинівське" підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенні без змін ухвали суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 275, 276, 282, 284, 326 ГПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сербинівське" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі №873/71/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.М. Огороднік

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко