номер провадження справи 5/92/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 Справа № 908/1282/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі:

Головуючий суддя Проскуряков К.В.,

Судді Корсун В.Л.,

Топчій О.А.,

секретар судового засідання Соколов А.А., розглянувши матеріали справи

За первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ (10025, м. Житомир, вул. Заводська, буд. 4; )

До відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71053, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; )

про стягнення 323 465,56 грн.

За зустрічним позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71053, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ (10025, м. Житомир, вул. Заводська, буд. 4; )

про стягнення 26 260,00 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача за первісним позовом: не з`явився;

Від відповідача за первісним позовом: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1282/20 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш про стягнення 323 465,56 грн. та за зустрічним позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш до Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ про стягнення 26 260,00 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1282/20 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/92/20, підготовче засідання призначено на 08.07.2020 о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

30.06.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш до Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ про стягнення 26 260,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 30.06.2020 зустрічну позовну заяву розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 06.07.2020 зустрічний позов ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш до ТОВ ЕЛІМ про стягнення 26 260,00 грн. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ ЕЛІМ до ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш про стягнення 323 465,56 грн. та вирішено розглядати справу № 908/1282/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.07.2020 о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 08.07.2020 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 28.07.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 28.07.2020 справу № 908/1282/20 передано на колегіальний розгляд. Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020, справу № 908/1282/20 передано на розгляд у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Корсун В.Л., Топчій О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020 у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Корсун В.Л., Топчій О.А. справу № 908/1282/20 прийнято до свого провадження, розгляд справи № 908/1282/20 розпочато спочатку зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 12.08.2020 о 09 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою, запропоновано сторонам завчасно до початку судового засідання надати суду письмові пояснення та заперечення по суті спору.

30.07.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ до Господарського суду Запорізької області надійшов відзив № 320 від 27.07.2020 (вх. №14545/08-08/20 від 30.07.2020) на зустрічну позовну заяву, згідно якого відповідач за зустрічним позовом заперечив проти зустрічних позовних вимог. Просить суд відмовити ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш в частині вимоги про стягнення 18 200,00 грн. суми штрафу в розмірі 7 % від вартості продукції щодо якої допущено прострочення поставки та закрити провадження за зустрічним позовом в частині стягнення 8 060,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору. Також, у вказаному відзиві ТОВ ЕЛІМ просить суд розгляд справи провести за відсутністю повноважного представника.

Крім цього, 31.07.2020 від ТОВ ЕЛІМ до суду надійшла заява № 319 від 27.07.2020 (вх. № 14564/08-08/20 від 31.07.2020) про уточнення позовних вимог, відповідно до якої заявник просить суд прийняти відмову від позовних вимог про стягнення з ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш 2 600,00 грн. суми на яку збільшується заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції.

11.08.2020 від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш на електрону адресу суду надійшли заперечення (з електронним цифровим підписом) № 4444/15 від 10.08.2020 (вх. № 15379/08-08/20 від 11.08.2020) на заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких заявник вказав, що ТОВ ЕЛІМ не надано доказів сплати судового збору за збільшення розміру позовних вимог, що відповідно до ст. ст. 164, 174 ГПК України є підставою для залишення відповідної заяви без руху. Крім цього зазначив, що відсутні підстави для покладення на ВП АЕМ судових витрат в частині, в якій ТОВ ЕЛІМ відмовилось від позовних вимог (стягнення інфляційних витрат у розмірі 2 600,00 грн.), оскільки відповідна сума судового збору підлягає поверненню позивачу з Держбюджету.

Також, 11.08.2020 від ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш на електрону адресу суду надійшла відповідь на відзив (з електронним цифровим підписом) № 4445/15 від 10.08.2020 (вх. № 15380/08-08/20 від 11.08.2020), відповідно до якої заявник заперечив проти доводів викладених у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву. Просить суд зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.08.2020 № 908/1282/20 колегія суддів з власної ініціативи продовжила строк підготовчого провадження на тридцять днів до 26.10.2020, закрила підготовче провадження та призначила перше судове засідання з розгляду справи по суті на 06.10.2020. В судовому засіданні 06.10.2020 оголошено перерву до 28.10.2020 о 10 год. 30 хв.

09.10.2020 на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом від ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш надійшло клопотання № 5418/15 від 08.10.2020 (вх. № 19886/08-08/20 від 09.10.2020), відповідно до якого заявник просить суд розгляд справи здійснити за відсутності повноважного представника. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 28.10.2020 не з`явились.

Представник позивача за первісним позовом про причини неявки суд не повідомив.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІМ» та Відокремленим підрозділом «Атоменергомаш» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» укладено договір поставки № 20/05/140 (підписано договір 25.11.2019). Між сторонами виникли договірні відносини, за якими одна сторона повинна поставити товар у строк до 20.12.2019 на загальну суму 319 999,99 грн., інша сторона оплатити у визначений договором строк.

ТОВ «ЕЛІМ» (позивач за первісним позовом з урахуванням заяви про уточнення від 27.07.2020 № 319 (вх. № 14564/08-08/20 від 31.07.2020), яка прийнята судом до розгляду та фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог) просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом суму основного боргу у розмірі 319 999,99 грн., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2 551,23 грн. Також, просить суд суму пені у розмірі 8 060,00 грн. за зустрічним позовом зарахувати як зустрічні вимоги на підставі ст. 601 ЦК України. Первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» своїх зобов`язань за договором поставки № 20/05/140 від 18.11.2019 в частині своєчасної оплати отриманої продукції.

Відповідно до відзиву на первісний позов відповідач за первісним позовом заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, зазначив, що позивачем невірно розраховано втрати від інфляції. Проти проведення зустрічного зарахування заперечив.

ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» (позивач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню за період з 20.12.2019 по 20.01.2020 у розмірі 8 060,00 грн. та штраф у розмірі 18 200,00 грн., нараховані на підставі п. 7.2. договору № 20/05/140 від 18.11.2019 у зв`язку із порушенням строків поставки.

Відповідно до відзиву на зустрічний позов, відповідач за первісним позовом заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу. Просить закрити провадження в частині стягнення пені у розмірі 8 060,00 грн. у зв`язку із зустрічним зарахуванням.

В судовому засіданні 28.10.2020 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІМ» (далі - постачальник) та Відокремленим підрозділом «Атоменергомаш» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі покупець) укладено договір поставки № 20/05/140 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити у передбачені даним договором строки покупцю наступну продукцію, яку покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а саме:

№ з/пКод УКТ ЗЕДНайменування Од. вим.Кількість Ціна, грн./шт., без ПДВЗагальна суму, грн. Граничний строк поставки
18471Системний блок Impression P+ (i5-9500 3.0GHz/B360/8G/SSD-240GB/DVD-RW/SFF-200W/WIN 10 PRO)Шт.24166,678333,34До 20.12.2019
28528Монітор PHILIPS 243S7EJMB/01Шт.220833,3341666,66До 20.12.2019
38443Багатофункціональний пристрій МФУ А3 ч/б НР LJ Enterprise M725dn CF066AШт.2108333,33216666,66До 20.12.2019
ВСЬОГО:Шт.6 266 666,66
ПДВ 20%: 53 333, 33
РАЗОМ: 320 000,00
Загальна сума договору складає 320 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 90 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).

Пунктами 5.1. - 5.3. договору передбачено, що поставка продукції за цим договором здійснюється до 20.12.2019 партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається та строки її поставки.

Заявка може бути направлена постачальнику наступними способами (усіма разом або декількома із зазначених, або один з них за виробом покупця): поштою рекомендованим листом або листом з повідомленням про вручення за зазначеною у договорі адресою; електронною поштою за вказаною в договорі адресою; факсом за вказаним в договорі номером.

За пропозицією постачальника строк поставки, визначений відповідно до п. 5.1. договору, може бути змінений за згодою покупця шляхом направлення постачальнику заявки з новим строком поставки способами, зазначеними у п. 5.2. договору.

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити поставлену продукцію відповідно до умов цього договору (п. 6.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим договором.

Пунктами 7.1., 7.2., 7.4. договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

За порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

У випадку порушення покупцем строків оплати продукції, виконаних робіт він на вимогу постачальника сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки (п. 10.1. договору). Договір підписано 25.11.2019.

До договору було укладено додаткову угоду № 1 від 25.11.2019, відповідно до якої внесено зміни у вартість продукції та ціну договору, визначені п.п. 1.1., 3.1. договору, а саме: загальна сума договору складає 319 999,99 грн.

Між сторонами укладено додаток № 1 до договору Технічні характеристики.

На виконання умов договору, відповідно до видаткових накладних ТОВ «ЕЛІМ» поставило, а ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енегоатом» прийняло продукцію на загальну суму 319 999,99 грн. (видаткова накладна № 2-00001786 від 03.12.2019 на суму 60 000,00 грн., довіреність на отримання ТМЦ від 04.12.2019 № 1/362, видаткова накладна № 200000094 від 20.01.2020 на суму 259 999,99 грн., довіреність № 1/13 від 17.01.2020, податкові накладні).

ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енегоатом» направило на адресу ТОВ «ЕЛІМ» претензію № 854/15 від 11.02.2020 на суму пені у розмірі 7 800,00 грн., нараховану за порушення строків поставки.

У відповідь на вказану претензію, ТОВ «ЕЛІМ» листом № 219 від 28.02.2020 повідомило ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енегоатом», що не заперечує проти сплати пені після оплати вартості продукції за договором у розмірі 319 999,99 грн.

ТОВ «ЕЛІМ» направило ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енегоатом» претензію від 21.04.2020 № 297 на суму 319 999,99 грн. (вартість поставленої продукції).

ТОВ «ЕЛІМ» (позивач за первісним позовом з урахуванням заяви про уточнення від 27.07.2020 № 319 (вх. № 14564/08-08/20 від 31.07.2020), яка прийнята судом до розгляду та фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог) просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом суму основного боргу у розмірі 319 999,99 грн., 3 % річних за період 21.04.2020 26.07.2020 у розмірі 2 551,23 грн. Також, просить суд суму пені у розмірі 8 060,00 грн. за зустрічним позовом зарахувати як зустрічні вимоги на підставі ст. 601 ЦК України. Первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» своїх зобов`язань за договором поставки № 20/05/140 від 18.11.2019 (підписано 25.11.2019) в частині своєчасної оплати отриманої продукції.

ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» (позивач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню у розмірі 8 060,00 грн. та штраф у розмірі 18 200,00 грн., нараховані на підставі п. 7.2. договору № 20/05/140 від 18.11.2019 (підписано 25.11.2019), у зв`язку із порушенням строків поставки.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1282/20 та додаткові письмові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства колегія суддів при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарські взаємовідносини сторін врегульовано договором поставки №20/05/140 від 18.11.2019 (підписано 25.11.2019).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 цього Кодексу визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 зазначеного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Щодо первинних позовних вимог у розмірі 322 551,22 грн., з яких: 319 999,99 грн. основний борг, 2 551,23 грн. 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ЕЛІМ» поставило, а відповідач за первісним позовом прийняв продукцію на загальну суму 319 999,99 грн. (видаткова накладна № 2-00001786 від 03.12.2019 на суму 60 000,00 грн., довіреність на отримання ТМЦ від 04.12.2019 № 1/362, видаткова накладна № 200000094 від 20.01.2020 на суму 259 999,99 грн., довіреність № 1/13 від 17.01.2020, податкові накладні). Доказів оплати вказаної продукції відповідачем суду не надано.

Таким чином, сума основного боргу у розмірі 319 999,99 грн. підлягає стягненню

Відповідно до п. 7.4. договору у випадку порушення покупцем строків оплати продукції, виконаних робіт він на вимогу постачальника сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 2551,23 грн. за період з 21.04.2020 по 26.07.2020.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних за первісним позовом за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство», згідно із розрахунком суду стягненню підлягають 3 % річних у розмірі 2 544,26 грн. за вказаний період з відмовою у стягненні 6,97 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення пені у розмірі 8 060,00 грн. за період 20.12.2019 по 20.01.2020 та штрафу у розмірі 18 200,00 грн., нарахованого на підставі п. 7.2. договору № 20/05/140 від 18.11.2019 (підписано 25.11.2019).

Відповідно до п. 7.2. договору за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЕЛІМ» згідно із умовами договору повинно здійснити поставку продукції у строк до 20.12.2019.

Відповідно до видаткової накладної № 200000094 від 20.01.2020 продукція на суму 259 999,99 грн. поставлена 20.01.2019.

Позивачем за зустрічним позовом нараховано пеню у розмірі 8 060,00 грн. за 31 день прострочення поставки товару.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, поставка відбулась із порушенням строку більш ніж на 30 днів, у зв`язку із чим відповідачу за зустрічним позовом нараховано штраф на підставі п. 7.2. договору.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, проведений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум пені та штрафу є таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252, ст. 253, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені вище норми закону свідчать про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу, а день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17, постанові від от 08.05.2019 у справі № 910/9078/18.

Таким чином, стягненню підлягає пеня без врахування дня поставки товару з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно) за тридцять днів.

Крім того, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок пені позивача за зустрічним позовом. За допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство», стягненню підлягає пеня за період з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно) у розмірі 5 759,88 грн., з відмовою у стягненні 2300,12 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу у розмірі 18 200,00 грн. суд відмовляє, оскільки строк прострочення поставки товару не перевищує 30 днів.

На підставі вищевикладеного, первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню частково.

В заяві про зменшення (уточнення) позовних вимог позивач за первісним позовом просив суд здійснити зустрічне зарахування вимог, а саме: пеню за зустрічним позовом зарахувати в рахунок погашення заборгованості з оплати продукції за первісним позовом.

Відповідно до ч. 11 ст. 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Зі змісту ч. ч. 4, 11 ст. 129 ГПК України вбачається, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частині судових витрат.

Таким чином, суд здійснив зустрічне зарахування таких сум та у підсумку стягує з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атоменергомаш» на користь ТОВ «ЕЛІМ»: 314 240,11 грн. суми основного боргу (319 999,99 грн. 5 759,88 грн.), 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2 544,26 грн. та судовий збір у розмірі 4 377,11 грн. (4 852,00 грн. - 474,89 грн.)

Також, позивач за зустрічним позовом ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» просить суд стягнути з ТОВ «ЕЛІМ» витрати, пов`язані із вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду у розмірі 200,00 грн. та витрати на забезпечення участі представника у судових засіданнях та відрядження у розмірі 500,00 грн. Всього: 700,00 грн.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 2 ст. 128 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних із участю у судовому засіданні повинні бути підтверджені документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» не надано належних та допустимих доказів здійснення таких витрат.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково, у зв`язку з чим колегією суддів здійснено зустрічне зарахування.

Доводи позивача та відповідача у відповідних частинах сум до уваги колегією суддів не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71053, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ (10025, м. Житомир, вул. Заводська, буд. 4; ) суму основного боргу за договором поставки № 20/05/140 від 18.11.2019 (підписаний 25.11.2019) у розмірі 319 999 (триста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2 544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 4 838 (чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 16 коп.

3. В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

4. Зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ (10025, м. Житомир, вул. Заводська, буд. 4; ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71053, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; ) пеню за період з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно) у розмірі 5 759 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 88 коп., судовий збір у розмірі 461 (чотириста шістдесят одна) грн. 05 коп.

6. В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

7. Провести зустрічне зарахування та стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71053, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306; ) на Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛІМ (10025, м. Житомир, вул. Заводська, буд. 4; ) суму основного боргу у розмірі 314 240 (триста чотирнадцять тисяч двісті сорок) грн. 11 коп., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2 544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 26 коп., судовий збір у розмірі 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 11 коп. Видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2020.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя В.Л. Корсун

Суддя О.А. Топчій

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.