РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2020Справа № 910/13361/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»

про стягнення 22797,60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 22797,60 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов`язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/192208188, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 відкрито провадження у справі №910/13361/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

06.10.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що він сплатив позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 18564,66 грн. Щодо задоволення позову в частині стягнення 4232,94 грн (сума ПДВ) відповідач заперечив, оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо на користь потерпілої особи.

12.10.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав на те, що відповідачу було надано акт виконаних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля, у зв`язку з чим відповідач повинен сплатити позивачу і суму ПДВ.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Соломянського районного суду міста Києві від 28.07.2020 у справі №3/6677/20, яка набрала законної сили 07.08.2020, встановлено, що 25.06.2020 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda, державний номер НОМЕР_2 , порушив п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

24.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №7-01, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Hyundai, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3.4 договору добровільного страхування строк його дії встановлено до 23.07.2020 (включно).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку №ЕС000065774 від 02.07.2020, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Едем-авто», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , становить 25397,60 грн.

Згідно з Актом виконаних робіт №ЕНЗ00050564 від 17.07.2020, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Едем-авто», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , становить 25397,60 грн.

Відповідно до Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №20978 від 26.08.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №227/18 від 16.03.2018), коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , складає 0,00.

Згідно з страховим актом №2037205-1 від 09.07.2020, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №7-01 від 24.07.2019 становить 25397,60 грн, на підставі якого позивачем 09.07.2020 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у сумі 25397,60 грн на рахунок СТО (Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-авто»), що підтверджується платіжним дорученням №18567 від 09.07.2020, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що станом на дату ДТП (25.06.2020) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на підставі Полісу ЕР/192208188 (ліміт за шкоду майну - 130000,00 грн, франшизи - 2600,00 грн) - відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученої позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 25397,60 грн.

Однак, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування за Полісом ЕР/192208188 на користь позивача, у зв`язку з чим, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 22797,60 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/192208188, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом ЕР/192208188).

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Суд дійшов висновку, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2019, з огляду на що, враховуючи дату ДТП (25.06.2020), суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визначення величини коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 .

Крім того, як встановлено судом, відповідно до Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №20978 від 26.08.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №227/18 від 16.03.2018), коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , складає 0,00.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі Акту виконаних робіт №ЕНЗ00050564 від 17.07.2020, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Едем-авто», відповідно до якого фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , становить 25397,60 грн.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/192208188 становить 2600,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 130000,00 грн.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/192208188 у межах фактично здійснених ним витрат (25397,60 грн) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 (25397,60 грн.), беручи до уваги розмір франшизи - 2600,00 грн., суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування за Полісом ЕР/192208188 у розмірі 22797,60 грн.

Судом встановлено, що після звернення позивача з даним позовом до суду (03.09.2020 - відповідно до поштового конверту, в якому позовна заява була надіслана до суду), а саме 22.09.2020 відповідач сплатив на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 18564,66 грн (відповідно до платіжного доручення №11581 від 22.09.2020).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору (частина заборгованості у розмірі 18564,66 грн.) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18564,66 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Що стосується тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то розмір страхового відшкодування зменшується на суму ПДВ, суд вважає їх необгрунтованими, так як виплата страхового відшкодування була здійснена на рахунок СТО (Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-авто»), а не на рахунок потерпілої особи.

Зокрема, як встановлено судом, 09.07.2020 позивачем було виплачено страхове відшкодування за договором добровільного страхування у сумі 25397,60 грн на рахунок СТО (Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-авто»), що підтверджується платіжним дорученням №18567 від 09.07.2020, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Згідно з ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, оскільки строк виконання відповідачем зобов`язання з виплати страхового відшкодування за Полісом ЕР/192208188 настав станом на дату розгляду справи у суді (беручи до уваги, що заява про виплату страхового відшкодування позивача датована від 17.07.2020 та отримання вказаної заяви було визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву), враховуючи суму страхового відшкодування, яку повинен був виплатити відповідач - 22797,60 грн, та суму виплаченого ним страхового відшкодування - 18564,66 грн, суд дійшов висновку про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» страхового відшкодування у розмірі 4232,94 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в частині позовних вимог, які задоволені судом, покладається на відповідача.

При цьому, оскільки відповідачем було виплачено частину страхового відшкодування за Полісом ЕР/192208188 в межах встановленого у ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку, відсутні підстави покладення на відповідача судового збору в частині позовних вимог, щодо яких суд дійшов висновку закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 231, 236-240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення частини суми основного боргу у розмірі 18564,66 грн.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код: 31650052) страхове відшкодування у розмірі 4232 (чотири тисячі двісті тридцять дві) грн 94 коп. та судовий збір у розмірі 390 (триста дев`яносто тисяч) 29 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256 та п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Спичак