РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2020Справа № 910/3326/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЮКС ТРАНС» про відшкодування збитків 93 236,56 грн, за участю представників позивача - Волчек Н.М., довіреність №10/18 від 08.01.2020 року, відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У березня 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про відшкодування збитків у розмірі 93 236,56 грн, які виникли внаслідок ДТП на підставі ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

31.03.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому він заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та просив суд про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

31.03.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що оцінка вартості відновлювального ремонту, яку проводив Оцінювач ФОП Гаврилов В.В. згідно звіту №440 виникає сумніви в об`єктивності даного дослідження, оскільки при його проведенні не були присутні представники відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 року, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання на 06.05.2020 року.

06.05.2020 року справу знято з розгляду без визначення дати наступного судового засідання у зв`язку з попередженням виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 року суд здійснив виклик сторін у справі в судове засідання на 30.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2020 року.

26.10.2020 року відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аркс» (страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЮКС ТРАНС» (страхувальник, відповідач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №242071а8е (далі - договір страхування), відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (строк дії договору з 19.08.2018 до 18.08.2019, франшиза - 0,00 грн).

18.05.2019 в м. Києві на вул. Чистяківська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 . Власник транспортного засобу Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2 є ТОВ «АВТОЛЮКС ТРАНС».

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019 у справі №759/10250/19 у вчиненні вищевказаної ДТП визнано винним ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до звіту №440 про оцінку, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, склала 60 049,03 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 23.05.2019 вартість відновлювального ремонту становить 88 086,42 грн.

Згідно рахунків-фактури СТО №000190865 від 24.05.2019 року, №194789 від 16.07.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля склала 93 236,56 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2468743 від 28.05.2019 року, страхового акту №АRХ2480654 від 19.07.2019 року, страхового акту №АRХ2480337 від 17.07.2019 року та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування склав 93 236,56 грн, яке позивачем сплачено на рахунок СТО згідно платіжного доручення №564 366 від 29.05.2019, №579 234 від 18.07.2019, №579814 від 22.07.2019.

Пунктом 29.13 Договору страхування визначено, що при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої договором франшизи (0,00 грн).

Як вбачається з матеріалів справ на момент скоєння ДТП ОСОБА_1 працював у ТОВ «АВТОЛЮКС ТРАНС».

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Положеннями ст. 512, 514 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до винної особи (відповідача) в розмірі суми страхового відшкодування - 93 236,56 грн, яку відповідно було виплачено позивачем згідно платіжних доручень №564 366 від 29.05.2019, №579 234 від 18.07.2019, №579814 від 22.07.2019.

Таким чином, оскільки винною у скоєнні вищезазначеної ДТП особою було завдано матеріальної шкоди страхувальнику позивача, останній, виплативши страхове відшкодування своєму страхувальнику (потерпілому) за договором страхування, правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Що стосується доводів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, а саме щодо неналежності наданого позивачем звіту та неправомірно виплаченої суми страхового відшкодування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» закріплено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Отже, з огляду на викладене, наданий позивачем звіт про оцінку транспортного засобу не суперечить вимогам законодавства та відповідно складений повноважною особою - суб`єктом оціночної діяльності, який діє на підставі сертифіката № 732/16 від 26.09.2016, виданого Фондом державного майна України.

Разом з тим, відповідачем не надано суду власного звіту про оцінку транспортного засобу, а відтак не спростовано належними та допустимими доказами звіт про оцінку транспортного засобу №440 від 17.08.2019, який наявний в матеріалах справи. А тому доводи відповідача в цій частині не беруться судом до уваги.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Окрім того, норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу, в тому числі і калькуляція є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позов про відшкодування йому 93 236,56 грн. збитків є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЮКС ТРАНС» (03150, м. Київ, вул. Чистяківська, 30, код 41977851) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) 93 236 (дев`яносто три тисячі двісті тридцять шість) грн. 56 коп. страхового відшкодування та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 09.11.2020р.

Суддя С.О.Чебикіна