СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. Справа №917/1315/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників:

від прокуратури Дементьєв М.В., посвідчення №057662 від 22.10.2020,

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» (вх.№2058П/1 від 17.08.2020) на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 у справі №917/1315/19 (м. Полтава, суддя Паламарчук В.В.),

за позовом Виконувача обов`язків керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, м. Кропивницький в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ,

до Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс», м. Полтава,

про стягнення 69214,28 грн. заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

30.07.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» про стягнення 69214,28 грн. заборгованості зі сплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», не здійснив плату за проїзд великовагового транспортного засобу.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 в задоволенні клопотання відповідача (вх.№8755 від 19.08.2019) про зупинення провадження у справі, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/10810/19 - відмовлено. Позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 69214,14 грн. Стягнуто з Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на користь Прокуратури Кіровоградської області судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області; рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 у справі №917/1315/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог; розгляд апеляційної скарги провести за участю представника відповідача; судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на позивача.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копія оскаржуваного рішення була отримана ним 23.07.2020, що підтверджується конвертом суду.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач вказує на наступне:

- на час оформлення чеку вагового зважування та складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0022765 від 30.09.2018 не було затверджено методику визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, а тому у органів Укртрасбезпеки були відсутні правові підстави на визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу відповідача та відповідно складення Розрахунку №531 від 30.03.2018;

- залучені до матеріалів справи чек вагового зважування №19732 від 30.09.2018, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0022765 від 30.09.2018, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №531 від 30.09.2018, взагалі не містять жодних відомостей щодо обладнання, за допомогою якого здійснювалось вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу відповідача;

- наданий до суду Лист №27-1-03/4465 від 11.10.2018 про направлення ПП «Полтаваінвестсервіс» Акту, Довідки та Розрахунку плати за проїзд, не можна вважати належним доказом, оскільки позивачем не підтверджено факту направлення вищезазначеного листа та додатків до нього на адресу відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 у справі №917/1315/19 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

07.09.2020, в строк, наданий для усунення недоліків, до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№8357 від 07.09.2020) та про долучення до матеріалів апеляційної скарги платіжного доручення №3545 від 26.08.2020 про сплату судового збору у належному порядку та розмірі.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020, у зв`язку з відпусткою судді Склярук О.І. для розгляду справи №917/1315/19 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 поновлено Приватному підприємству «Полтаваінвестсервіс» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/1315/19. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на 13.10.2020. Повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

Від Першого заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8899 від 21.09.2020), в якому просить рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення; про дату та час розгляду справи повідомити Кіровоградську місцеву прокуратуру та Харківську обласну прокуратуру, яка бажає взяти участь в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи свою позицію по справі позивач вказує про наступне:

- Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 «Про внесення змін до порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» виключено пункт 19 Постанови №879 від 27.06.2007, який встановлював вимоги під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпеки або її територіальних органів керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку;

- відповідно до постанови Верховного Суду від 02.08.2018 по справі №820/1420/17 відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Мінекономрозвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення;

- пункти 12,13 Порядку №879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрасбезпеки надавати водієві протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль;

- також законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю.

Від представника Державної служби України з безпеки на транспорті електронною поштою надійшли додаткові пояснення (вх.ел.пошта №3026 від 23.09.2020), які відповідно до акту провідного спеціаліста відділу організаційного забезпечення та розгляду звернень Східного апеляційного господарського суду не засвідчено електронним цифровим підписом, а тому суд не розглядає додаткові пояснення у справі, оскільки такий електронний документ не має юридичної сили і статусу офіційного документа.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 розгляд справи відкладено. Призначено судове засідання на 03.11.2020. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати будь-які документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 03.11.2020 з`явився прокурор який висловив свою позицію по справі, відповідно до якої заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Приватне підприємство «Полтаваінвестсервіс» та Державна служба України з безпеки на транспорті до судового засідання не з`явились. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Приватне підприємство «Полтаваінвестсервіс» отримало копію ухвали суду 16.10.2020; Державна служба України з безпеки на транспорті 19.10.2020. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про виконання обов`язку з належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи.

Від Укртрансбезпеки надійшло клопотання (вх.№10610 від 03.11.2020), в якому просить розгляд справи відкласти, у зв`язку із довготривалою хворобою представника, справу розглядати за участі представника Укртрансбезпеки.

Розглянувши надане стороною клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне:

1) в силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

2) розгляд справи вже відкладався, ухвалою суду від 13.10.2020 явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а заявником у клопотанні не обґрунтовано мотивів, з яких його участь слід вважати обов`язковою;

3) колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі. Сторонами не подано нових доказів чи доводів, які б потребували розгляду їх безпосередньо в судовому засіданні;

4) бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України;

5) судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

В період з 24.09.2018 по 30.09.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, згідно з графіком проведення рейдових перевірок, була здійснена рейдова перевірка великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що підтверджується направленням на перевірку № 004932 від 28.09.2018 (т. 1, а. с. 20) та щотижневим графіком роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Кіровоградській області на вересень 2018 року (т.1, а. с. 21).

У ході проведеної перевірки на а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 716+405 30.09.2018 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області виявлено факт перевищення транспортним засобом ПП «Полтаваінвестсервіс» нормативних вагових параметрів.

Так, за наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАЗ 6501А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом МАЗ 856103-010, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві користування ПП «Полтаваінвестсервіс», складено акт №0022765 від 30.09.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. В акті зафіксовано, що на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 716+405 автомобіль марки МАЗ 6501А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом МАЗ 856103-010, реєстраційний номер НОМЕР_2 перевищив нормативно допустиму масу. А саме: нормативно допустима - 40 тонн, фактична - 58100 кг, тобто перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу складає 18100 кг. Також допущено перевищення вагових обмежень на здвоєні вісі замість допустимих 16 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 23100 кг та 17380 кг, відповідно на 7100 кг та 1380 кг. Вказане підтверджується чеком про зважування транспортного засобу від 30.09.2018 (т.1, а. с. 17).

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Управління складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018 та здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за розрахунком № 531 від 30.09.2018 відповідно до затвердженої формули (т.1, а. с. 16, 18).

На підставі вказаної формули, посадовою особою Управління складено розрахунок № 531 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого розмір плати за проїзд склав 2089,25 Євро (т.1, а. с. 16).

Вказаний розмір плати за проїзд розраховано наступним чином.

Відстань перевезення - 305 км (с. Лазірки Полтавська обл. м. Кропивницький).

Загальна маса автомобіля складає 58100 кг.

Параметри на які нараховується плата за проїзд: 58,10 - 40 (допустимі) = 18.10 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 18.10/40* 100=45,25. Відповідно до ставок великовагових транспортних засобів (за загальну масу) при вазі від 52 до 60 тонн = 0.27 євро.

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км:0,27.

Навантаження на здвоєну вісь: 23,10 тонн

Параметри, на які нараховується плата за проїзд: 23.1 - 16 (допустимі) = 7.1 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 7.1/16* 100=44,37. Відповідно до ставок з перевищенням допустимих осьових навантажень:

- від 10 до 20 відсотків включно = 0.27 євро/км

- понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків: = 0.15 євро/км

Тобто: (44,37- 20) / 5 * 0.15 = 0,73 0,27+0,73= 1

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км: 1 євро/км

Навантаження на здвоєну вісь: 17.38 тонн

Параметри на які нараховується плата за проїзд: 17.38 - 16 (допустимі) = 1.38 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 1.38/16* 100 = 8.62 Відповідно до ставок з перевищенням допустимих осьових навантажень: від 5 до 10 відсотків включно = 0.1 євро/км

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км: 0. 1 євро/км

Коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового параметру більше ніж 40% - К = 5) Таким чином, П = (0,27 + 1 + 0,1) * 305 * 5 = 2089,25.

Всього до сплати: 2089,25 Євро.

Не погоджуючись із матеріалами, складеними за результатами габаритно-вагового контролю від 30.09.2018, ПП «Полтаваінвестсервіс» оскаржено в судовому порядку розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 531 від 30.09.2018 та постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 059881 від 19.11.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі № 440/4359/18 (з урахуванням ухвали від 12.02.2019 у справі № 440/4359/18 про виправлення описки в судовому рішенні) в задоволенні адміністративного позову ПП «Полтаваінвестсервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування розрахунку та постанови відмовлено. Вказане рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 440/4359/18. У рішенні від 06.02,2019, зокрема, зазначено, що розрахунок плати за проїзд від 30.09.2018 на суму 2089,25 євро є правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку (30.09.2018) до 100 євро становив 3312,8775 гривень.

На підставі викладеного, встановлена в судовому рішенні плата у розмірі 2 089,25 Євро становить 69 214,28 грн.

Листом від 11.10.2018 за № 27-1-03/4465 на адресу відповідача направлено копії: акту № 0022765 від 30.09.2018 про перевищення транспортних засобом нормативних вагових параметрів; розрахунку № 531 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування; довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018 (т.1, а. с. 15).

Зазначеним листом ПП «Полтаваінвестсервіс» повідомлено про необхідність сплати протягом 30 календарних днів коштів за проїзд великоваговим транспортним засобом з перевищенням нормативних параметрів без відповідного дозволу, про що повідомити управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Однак, в порушення вимог п. 311 Порядку № 879, ПП «Полтаваінвестсервіс» не здійснено оплату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 2089,25 євро, що еквівалентно 69 214 грн. 28 коп. та не поінформовано Управління у передбачений законодавством термін.

З метою з`ясування інформації про вжиті заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, Кіровоградською місцевою прокуратурою спрямовувався Лист №78-3395вих-19 від 10.05.2019 на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті (т.1, а. с. 32-33).

Державна служба України з безпеки на транспорті листами за вих.№1778/28/24-19 від 09.04.2019 та вих. №3392/05/15-19 від 24.05.2019 просить прокуратуру звернутися до суду для забезпечення захисту інтересів держави, з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з автомобільного перевізника ПП «Полтаваінвестсервіс», оскільки Укртрансбезпека не наділена правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів (т.1, а. с. 30-31; 34-36).

Зважаючи на те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд відповідачем в добровільному порядку і у встановлені чинним законодавством строки не сплачена, а Укртрансбезпекою України, як контролюючим органом, на якого покладено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, до теперішнього часу не здійснюється заходів щодо стягнення нарахованої відповідачу плати, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачем у повному обсязі. Стягнуто з Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 69214,14 грн. Стягнуто з Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на користь Прокуратури Кіровоградської області судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 (в редакції, чинній на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції, чинній на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу) у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий, компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постанов Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879. Пунктом 3 вказаного порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі -понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням нормативно вагових параметрів транспортним засобом - автомобілем марки МАЗ 6501А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом МАЗ 856103-010, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві користування ПП «Полтаваінвестсервіс».

30.09.2018 працівниками Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю було встановлено невідповідність фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу, а саме: нормативно допустима маса транспортного засобу - 40 тонн, фактична - 58100 кг, тобто перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу складає 18100 кг. Також допущено перевищення вагових обмежень на здвоєні вісі замість допустимих 16 тонн (+-2% похибки).

Вказане порушення зафіксоване в акті № 0022765 від 30.09.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та акті від 30.09.2018 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №095384.

Також за результатами зважування транспортного засобу марки МАЗ 6501А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом МАЗ 856103-010, реєстраційний номер НОМЕР_2 співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області складено довідку №0018171 від 30.09.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та здійснено розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу до акту № 0022765 від 30.09.2018.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992 (далі - Наказ №1007/1207), зокрема підпунктом 5 пункту 4, зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку № 879:

П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

В - відстань перевезення, км.

Пунктом 31 Порядку № 879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К):

- до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

- на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

- більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу до акту № 0022765 від 30.09.2018 виконаний відповідно до формули за наступними параметрами:

Відстань перевезення - 305 км (с. Лазірки Полтавська обл. м. Кропивницький).

Загальна маса автомобіля складає 58100 кг.

Параметри на які нараховується плата за проїзд: 58,10 - 40 (допустимі) = 18.10 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 18.10/40* 100=45,25. Відповідно до ставок великовагових транспортних засобів (за загальну масу) при вазі від 52 до 60 тонн = 0.27 євро.

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км:0,27.

Навантаження на здвоєну вісь: 23,10 тонн

Параметри, на які нараховується плата за проїзд: 23.1 - 16 (допустимі) = 7.1 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 7.1/16* 100=44,37. Відповідно до ставок з перевищенням допустимих осьових навантажень:

- від 10 до 20 відсотків включно = 0.27 євро/км

- понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків: = 0.15 євро/км

Тобто: (44,37- 20) / 5 * 0.15 = 0,73 0,27+0,73= 1

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км: 1 євро/км

Навантаження на здвоєну вісь: 17.38 тонн

Параметри на які нараховується плата за проїзд: 17.38 - 16 (допустимі) = 1.38 тонн

Перевищення параметрів від нормативу, %: 1.38/16* 100 = 8.62 Відповідно до ставок з перевищенням допустимих осьових навантажень: від 5 до 10 відсотків включно = 0.1 євро/км

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км: 0. 1 євро/км

Коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового параметру більше ніж 40% - К = 5) Таким чином, П = (0,27 + 1 + 0,1) * 305 * 5 = 2089,25.

Всього до сплати: 2089,25 Євро.

Крім того, пунктами 37, 41 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Полтаваінвестсервіс» було оскаржено в судовому порядку розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 531 від 30.09.2018 та постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 059881 від 19.11.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі № 440/4359/18 (з урахуванням ухвали від 12.02.2019 у справі № 440/4359/18 про виправлення описки в судовому рішенні) в задоволенні адміністративного позову ПП «Полтаваінвестсервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування розрахунку та постанови відмовлено. Вказане рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 440/4359/18. У рішенні від 06.02.2019, зокрема, зазначено, що розрахунок плати за проїзд від 30.09.2018 на суму 2089,25 євро є правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4. ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Листом від 11.10.2018 за № 27-1-03/4465 на адресу відповідача направлено копії: акту № 0022765 від 30.09.2018 про перевищення транспортних засобом нормативних вагових параметрів; розрахунку № 531 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування; довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018 (т.1, а. с. 15).

Зазначеним листом ПП «Полтаваінвестсервіс» повідомлено про необхідність сплати протягом 30 календарних днів коштів за проїзд великоваговим транспортним засобом з перевищенням нормативних параметрів без відповідного дозволу, про що повідомити управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Однак, в порушення вимог п. 31-1 Порядку №879, ПП «Полтаваінвестсервіс» не здійснено оплату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 2089,25 євро, що еквівалентно 69214,28 грн. та не поінформовано Управління у передбачений законодавством термін.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у сумі 69214,28 грн. (еквівалентно 2089,25 євро за курсом НБУ на 30.09.2018). Цих коштів відповідач у встановлений строк не сплатив.

Згідно з частиною третьою статті 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини перша та друга статті 216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За частиною першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частин другої та третьої статті 225 ГК України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктом 37 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зміст і призначення закріпленої у Порядку № 879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Положення цього нормативного акту, оприлюдненого в установленому законом порядку, у повній мірі визначають механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2020 у справі № 926/16/19 та у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2020 у справі №917/210/19.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

При цьому доводи скаржника про те, що на час оформлення чеку вагового зважування та складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0022765 від 30.09.2018 не було затверджено методику визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, а тому у органів Укртрасбезпеки були відсутні правові підстави на визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу відповідача та відповідно складення Розрахунку №531 від 30.03.2018 спростовуються наступним.

Відповідно до п. 19 Постанови №879 від 27.06.2007 (в редакції станом на 05.04.2017) під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Проте, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 «Про внесення змін до порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» виключено пункт 19 Постанови №879 від 27.06.2007. Вказана Постанова №671 набрала чинності 08.09.2017.

Таким чином, на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу 30.09.2018 пункт 19 Постанови №879 від 27.06.2007 втратив чинність. Але оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався позивач, колегія суддів вважає, що управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області правомірно складено спірний розрахунок плати за проїзд №531 від 30.09.2018.

Щодо доводів апелянта про те, що залучені до матеріалів справи чек вагового зважування №19732 від 30.09.2018, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0022765 від 30.09.2018, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018 та Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №531 від 30.09.2018, взагалі не містять жодних відомостей щодо обладнання, за допомогою якого здійснювалось вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Форма таких документів як акт, довідка та розрахунок затверджена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 та не передбачає зазначення таких даних.

За приписами пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинно утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» затвердження типу засобу вимірювальної техніки - рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу.

Відповідно до статті 16 вказаного Закону сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.

Відповідно до п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження технічного регламенту» у разі коли тип засобу вимірювальної техніки відповідає вимогам Технічного регламенту, призначений орган видає виробникові сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки (далі - сертифікат перевірки типу), який повинен містити найменування та адресу виробника, результати перевірки, умови (за наявності) його чинності та необхідні дані для ідентифікації затвердженого типу. Сертифікат перевірки типу може мати один або кілька додатків.

Відповідно до п. 18 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Відповідно до Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювання техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016, для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь міжповірочний інтервал становить 1 рік.

У матеріалах справи міститься сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво №34-00/2153 від 27.06.2018 про повірку робочого засобу, згідно якого остання повірка ваг здійснена 27.06.2018 і була чинною станом на 30.09.2018 (т.1, а. с. 23-24).

Отже, з комплексного аналізу законодавчих актів, які регламентують проведення габаритно-вагового контролю вбачається, що законом не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю. Апелянтом на підтвердження заявлених доводів не надано належних та допустимих доказів, які б могли спростувати вказані обставини. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що такі доводи апелянта не спростовують висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції.

Щодо посилання апелянта на те, що наданий до суду Лист №27-1-03/4465 від 11.10.2018 про направлення ПП «Полтаваінвестсервіс» Акту, Довідки та Розрахунку плати за проїзд, не можна вважати належним доказом, оскільки позивачем не підтверджено факту направлення вищезазначеного листа та додатків до нього на адресу відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

У матеріалах справи міститься Лист №27-1-03/4465 від 11.10.2018 з додатками (Акт №0022765 від 30.09.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Розрахунок №531 плата за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 2089,25 євро, Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.09.2018) Управління Укртрасбезпеки у Кіровоградській області. Зазначеним листом ПП «Полтаваінвестсервіс» повідомлено про необхідність сплати протягом 30 календарних днів коштів за проїзд великоваговим транспортним засобом з перевищенням нормативних параметрів без відповідного дозволу, про що повідомити Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (т.1, а. с. 15).

Факт не підтвердження позивачем направлення листа відповідачу спростовується обізнаністю апелянта про вимогу вказану в листі, про що свідчить, зокрема, звернення апелянта з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування розрахунку та постанови у справі №440/4359/18.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, зважаючи на настання строку виконання зобов`язання зі сплати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та не доведення апелянтом погашення вказаної заборгованості, колегія суддів вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Полтаваінвестсервіс» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 у справі №917/1315/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 у справі №917/1315/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.11.2020.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов