12.11.2020Справа № 910/7995/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна»
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №910/7995/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна», м. Київ
до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"», м. Київ
про визнання угоди недійсною.
Без повідомлення (виклику) сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» (далі - ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» (далі - ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"»/відповідач) про визнання недійсною угоди б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, укладеного між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» без застосування наслідків недійсності правочину.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.06.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Господарський суд міста Києва рішенням від 26.10.2020 у справі №910/7995/19 позовні вимоги ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» задовольнив, визнав недійсною угоду б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, укладену між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» без застосування наслідків недійсності правочину, а також присудив до стягнення з ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» на користь ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» судовий збір в розмірі 1 921,00 грн та витрати на проведення судової експертизи та повторної судової експертизи в розмірі 34 170,88 грн.
09.11.2020 через канцелярію суду від ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» надійшло клопотання, в якому заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 140 000,00 грн.
Так, ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до статей 233, 244 ГПК України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, Господарський суд міста Києва
26.10.2020 Господарським судом міста Києва у справі №910/7995/19 прийнято рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» задоволено, зокрема, визнано недійсною угоду б/н від 30.06.2018 про розірвання договору оренди № 17-656 від 01.08.2017, укладену між ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» та ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» без застосування наслідків недійсності правочину, а також стягнуто з ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» на користь ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» судовий збір в розмірі 1 921,00 грн та витрати на проведення судової експертизи та повторної судової експертизи в розмірі 34 170,88 грн.
09.11.2020 через канцелярію суду від ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» надійшло клопотання, в якому заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 140 000,00 грн.
Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, з огляду на наведені вище положення законодавства, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, має бути поданий сторонами разом із першою заявою по суті спору. Вказана норма є імперативною та передбачає конкретний порядок подання відповідних доказів.
Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, у першій заяві ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» по суті спору, а саме позовній заяві, не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач орієнтовно передбачав понести під час розгляду справи №910/7995/19. Водночас, у позові позивач лише зазначив про те, що витрати на професійну правничу допомогу будуть визначені згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних документів про обсяг наданих послуг та їх сплаченої вартості, про що буде подано заяву в порядку ст.221 ГПК України.
Так, за приписами ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
При цьому, суд звертає увагу, положення ч. 1 ст. 124 ГПК України передбачає подання сторонами орієнтовного розрахунку судових витрат, тобто не зобов`язує вказувати точний розмір понесених витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу. Як вже було зазначено вище, такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом з тим, як встановлено судом, у судовому засіданні 26.10.2020 під час розгляду справи №910/7995/19 по суті на стадії судових дебатів на запитання суду щодо розміру понесених сторонами судових витрат, представник позивача зазначив, що судові витрати на професійну правничу допомогу у ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» відсутні. Вказане підтверджується відповідним звукозаписом судового засідання від 26.10.2020.
За таких обставин, оскільки ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» не було надано у встановленому законом порядку попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, не заявлено до закінчення судових дебатів про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, більше того, повідомлено суд про відсутність у позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає підстав для стягнення з ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» на користь ТзОВ «Об`єднані інформаційні системи Україна» 140 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні системи Україна» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв`язок"» 140 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.
Суддя В.В. Бондарчук