ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2020 Справа № 39/182(35/313-9/268)
За скаргою: Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю.

У справі

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. м. Дніпро

до Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

про 56 591 549 грн. 96 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

За участю секретаря судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Шаргородська С.А.

від відповідача Булгаков В.С.

від ВДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2005., яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до ДПП «Кривбаспромводопостачання» про стягнення санкції за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2006 року, рішення суду першої інстанції скасовано частково, стягнуто з ДПП «Кривбаспромводопостачання» на користь ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 2 000 000 грн. 00 коп., та 93 грн. 25 коп. судових витрат.

05.04.2006 року на виконання постанови суду апеляційної інстанції видано наказ на примусове виконання.

22.10.2019 року до суду надійшла скарга Відповідача (Боржника), подана в порядку ст. 339 ГПК України, за змістом якої він просить суд визнати противоправною та скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 07.10.2020 року, винесену в рамках ВП № 11983610 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю.

Ухвалою від 23.10.2020 року скаргу прийнято до розгляду та призначено до слухання в засіданні на 02.11.2020 року.

Державний виконавець подав відповідь на скаргу за змістом якої зазначив, що оскаржувані дії були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби.

В поданих суду письмових поясненнях, Позивач (Стягувач) проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що стягнута за спірним рішення сума грошових коштів не підпадає під врегулювання Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення за спожити енергоносії», що виключало підстави для зупинення виконавчого провадження. Крім того, заперечуючи проти задоволення поданої скарги, Позивач зазначив, що за приписами норми ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), в той час як скаржник просить суд скасувати постанову про поновлення вчиненні виконавчих дій.

В судовому засіданні з розгляду скарги оголошувалася перерва з 02.11.2020 по 05.11.2020.

Державна виконавча служба явку представника в засідання не забезпечила.

Зважаючи на наявні у суду докази належного повідомлення державного виконавця про розгляд скарги, враховуючи приписи ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка останнього не перешкоджає її розгляду.

В судовому засіданні 05.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, згідно ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників скаржника (відповідача) та позивача (стягувача), дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 28.03.2009 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУ юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) про стягнення з ДПП «Кривбаспромводопостачання» на користь ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 2 000 093,25 грн.

09.04.2009 року виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) приєднано до зведеного виконавчого провадження № 1/В-10.

Постановою державного виконавця від 22.06.2017 року, вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) зупинено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, з мотивів включення боржника (відповідача) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

07.10.2020 року, за результатами розгляду звернення стягувача про поновлення вчинення виконавчих дій, державний виконавець поновив виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 39/182(35/313-9/268). В якості правової підстави для поновлення виконавчих дій, державний виконавець послався на положення ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивами вчиненні відповідних процесуальних дій державного виконавця, стало те, що згідно наданих стягувачем доказів, заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчим документом на підставі якого відкрито виконавче провадження, не увійшла до договору № 1 Про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію від 02.01.2019 року та акту звіряння взаєморозрахунків, який був укладений на виконання приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

З огляду на викладені обставини, державний виконавець дійшов висновку, що підстави які зумовили зупинення виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій-відпали, у зв`язку із чим, виконавче провадження підлягає поновленню та подальшому виконанню відповідно до вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Здійснивши оцінку доводів боржника, стягувача і державного виконавця, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданої скарги, виходячи з наступного.

За змістом положень пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є постачальники електричної енергії, а боржниками підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 6 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає.

Аналіз наведених вище положень статей 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», свідчить про те, що обставиною, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження про стягнення заборгованості за енергоносії, стягувачем за якими є постачальники електричної енергії, а боржником підприємство централізованого водопостачання та водовідведення, є включення такого боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». А підставою для поновлення такого виконавчого провадження, є відповідно виключення боржника із зазначеного реєстру.

Таким чином, єдиною обставиною, яка підлягають встановленню виконавцем при вирішення питання про можливість поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 10. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», є факт виключення боржника з відповідного реєстру.

Приймаючи постанову про поновлення виконавчих дій від 07.10.2020 року, державний виконавець не звернув увагу на те, що станом на дату вчинення відповідних процесуальних дій, боржник продовжував перебувати в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, що виключало підстави для продовження примусового виконання рішення суду.

При цьому, державний виконавець безпідставно вдався до самостійної оцінки обставин того, чи підлягає стягнута за рішенням суду заборгованість реструктуризації відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», при тому, що в силу положень ст. 3 названого вище закону, питання виключення споживачів із реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у тому числі в разі їх ухилення від укладення договорів про реструктуризацію заборгованості, віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає дій державного виконавця неправомірними, а скаргу ДПП «Кривбаспромводопостачання» обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Доводи Позивача щодо невідповідності змісту прохальної частини скарги приписам ст. 343 ГПК України, за змістом якої, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), у той час як скаржник просить суд скасувати постанову про поновлення вчиненні виконавчих дій, суд до уваги не приймає, адже положення ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, не виключають можливість задоволення скарги шляхом скасування постанови або іншого процесуального документа виконавця.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати противоправною та скасувати Постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 07.10.2020 року, винесену в рамках ВП № 11983610 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 05.11.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.11.2020

Суддя О.В. Ліпинський