ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

10.11.2020м. ДніпроСправа № 904/1476/14

За скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС"

на бездіяльність Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції

у справі:

за позовом Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м. Павлоград

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС", м. Павлоград

про стягнення 96 866, 55 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію

Суддя Бондарєв Е.М.

За участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (скаржника): Федорова М.М., наказ, юрист

Від ДВС: не з`явився

В засіданні бере участь: Лимаренко Є.О., водійське посвідчення, директор

СУТЬ СПОРУ:

До суду 29.10.2020 надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС"на бездіяльність Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції, якою скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Павлоградського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), яка (бездіяльність) полягала у не скасуванні частково постанови від 09.12.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену у зведеному виконавчому провадженні ВП№47945981 Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. 09.12.2014, в частині арешту всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ТОВ "ЛЕРС" на праві власності, за виключенням нежитлового приміщення аптечний кіоск загальною площею 51,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Перемоги, буд.11/78;

- зобов`язати Павлоградський міськрайонний Відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) частково скасувати постанову від 09.12.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену у зведеному виконавчому провадженні ВП №47945981 Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. 09.12.2014, в частині арешту всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ТОВ "ЛЕРС" на праві власності, за виключенням нежитлового приміщення аптечний кіоск загальною площею 51,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Перемоги, буд.11/78.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження загальна сума стягнення становить 672 097,79 грн. Згідно зі звітом про оцінку нежитлового приміщення - аптечний кіоск загальною площею 51,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Перемоги, буд. 11/78 (що належить скаржнику на праві власності), його ринкова вартість становить 999 837,00 грн., ця сума значно перевищує суму стягнення по виконавчому провадженню. Законодавець передбачив, що арешт майна боржника під час виконавчого провадження не повинен перевищувати суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. В той же час постанова про арешт та факт її надіслання багатьом державним органам (зокрема, тим, що здійснюють реєстрацію прав на нерухоме майно, на транспортні засоби тощо) сприяють настанню ситуації, при якій арешт буде накладено на майно, вартість якого в багато разів перевищує суму стягнення з урахуванням виконавчого збору. Таким чином, скаржник вважає, що був порушений порядок накладення арешту на майно скаржника, то наявні правові підстави для часткового скасування постанови про арешт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2020 о 16:30 год.

Представники позивача (стягувача) та державної виконавчої служби у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника скаржника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті скарги,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" про стягнення з 96 866, 55 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2010 року по січень 2014 року на підставі договору №360 від 27.11.2012 про постачання теплової енергії для потреб опалення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2014, позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" на користь комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" основний борг у сумі 96 866, 55 грн., судовий збір у сумі 1 937, 32 грн., про що 03.06.2014 видано наказ.

Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. 07.07.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44113565 з виконання наказу №904/1476/14 від 06.06.2014.

09 грудня 2014 року винесена постанова про об`єднання ВП у зведене ВП №47945981 в межах якого в липні 2014 року вже було звернено стягнення на кошти боржника згідно постанови від 15.07.2017 на всі р/рахунки, що значаться за боржником.

Але 09.12.2014 Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. окремо за ВП №45695809 з виконання наказу №904/3546/14 від 24.11.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Скаржник стверджує, що відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження загальна сума стягнення становить 672 097,79 грн. Згідно зі звітом про оцінку нежитлового приміщення - аптечний кіоск загальною площею 51,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Перемоги, буд. 11/78 (що належить скаржнику на праві власності), його ринкова вартість становить 999 837,00 грн., ця сума значно перевищує суму стягнення по виконавчому провадженню. Скаржник вважає, що відновлення порушеного права скаржника можливо шляхом зняття арешту виконавцем або начальником відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі боржником документів, підтверджуючих, що вартість одного об`єкту нерухомості, належного скаржнику на праві власності, значно перевищує всю суму стягнення. Оскільки заява скаржника залишилась без відповіді та без задоволення, скаржник вимушений звернутись до суду зі скаргою.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі відповідних виконавчих документів, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України дії виконавця можуть бути оскаржені до того суду, який видав виконавчий документ. Положення статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" містять аналогічні положення щодо можливості оскаржити дії виконавця до суду, який видав документ. Крім того, у даній статті вказано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

При цьому Господарським процесуальним кодексом України не врегулювано питання оскарження дій виконавців у зведеному виконавчому провадженні. Через це, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, скарги на виконавця щодо примусового виконання виконавчих документів виданих судами різних юрисдикції у зведеному виконавчому провадженні повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Скарги на виконавця щодо примусового виконання виконавчих документів виданих судами однієї юрисдикції у зведеному виконавчому провадженні повинні розглядатися відповідним судом, який видав виконавчий документ, у порядку відповідного виду судочинства (висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах №660/612/16-ц від 14.03.2018, №927/395/13 від 17.10.2018, №5028/16/2/2012 від 17.10.2018 № 707/28/17-ц від 14.10.2018 року).

Отже, за наведених обставин суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" про визнання неправомірною бездіяльність Павлоградського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), яка (бездіяльність) полягала у не скасуванні частково постанови від 09.12.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену у зведеному виконавчому провадженні ВП№47945981 Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. 09.12.2014, та зобов`язання частково скасувати постанову від 09.12.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену у зведеному виконавчому провадженні ВП №47945981 Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Ломаєвою С.М. 09.12.2014, в частині арешту всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ТОВ "ЛЕРС" на праві власності, за виключенням нежитлового приміщення аптечний кіоск загальною площею 51,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Перемоги, буд.11/78, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 339, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" на бездіяльність Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 10.11.2020, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту ухвали - 16.11.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв