СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. Справа № 913/318/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Дучал Н.М.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Левицька А.В., адвокат,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №2017 Л/1 на рішення господарського суду Луганської області від 21.07.20 (суддя Масловський С.В.) у справі № 913/318/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ,

до Фізичної особи - підприємця Куценко Лариси Семенівни, м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

про стягнення 31 369, 93 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Куценко Лариси Семенівни про стягнення 31369 грн. 93 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 19074 грн. 43 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8707 грн. 89 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1244 грн. 44 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 2343 грн. 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням фізичною особою - підприємцем Куценко Л.С. зобов`язань за кредитним договором "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця "Підприємницький" від 24.05.2018 щодо повного та своєчасного повернення суми кредиту.

21 липня 2020 р. Господарським судом Луганської області прийнято рішення у справі № 913/318/20 про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Куценко Лариси Семенівни на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитом в розмірі 19074 грн 43 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 286 грн. 12 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (за вх.2017 Л/1) в якій просило скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 21.07.2020 р. в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задовольнити. В іншій частині рішення просить залишити без змін. Крім того просило розгляд справи здійснити за участю представника заявника апеляційної скарги. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що відсутність підпису уповноваженої особи відповідача на Умовах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, та не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність відповідної заборгованості. Відповідач поставив свій підпис саме в анкеті-заяві про приєднання до вказаних Умов, чим засвідчив те, що він повністю згоден з умовами користування та отримання кредиту саме на таких умовах. Вважає безпідставним посилання суду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові по справі № 342/180-17-ц від 03.07.2019 р., оскільки відповідач по цій справі є суб`єктом підприємницької діяльності, а не фізичною особою - споживачем, який отримав споживчий кредит. Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що між позивачем та відповідачем погоджена відсоткова ставка у розмірі 30 % , про що прямо зазначено у заявці.

18.08.2020 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» м.Київ на рішення Господарського суду Луганської області від 21.07.2020 р. у справі № 913/218/20

28.08.2020 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду розгляд справи призначено на 06.10.2020 р.

У зв`язку з відпусткою судді Терещенко О.І. яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження Керівника апарату суду від 05.10.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М.

У судове засідання, призначене на 06.10.2020 р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 27.10.2020 р.

У судове засідання, призначене на 27.10.2020 р. з`явився представник заявника апеляційної скарги, якій підтримав свої вимоги.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 05.11.2020 р. (Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 р.)

У судове засідання, призначене на 05.11.2020 р. з`явився представник заявника апеляційної скарги.

Представники відповідача у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені ухвалами суду, які надсилалися на адресу сторін. Явка представників сторін судом не визнавалася обов`язковою.

Під час підготовки до судових засідань колегією суддів встановлено, що на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулися конверти з копіями рекомендованого повідомлення , яким надсилалися копії ухвал Східного апеляційного господарського суду на наявну в матеріалах справи адресу відповідача (пр.Гвардійський, б.63, кв.102, м.Сєвєродонецьк. Луганська область). З відмітки, що міститься на конвертах вбачається, що вказаний адресат відсутній.

Відповідно до ч. 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань.

Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги, який з`явився у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи нижчевикладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

24.05.2018 р. фізичною особою-підприємцем Куценко Ларисою Семенівною (відповідач по справі) було підписано заяву про надання Кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «підприємницькій» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку8532 на наступних умовах:

Мета Кредиту - поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта

Вид Кредиту - овердраффтовий кредит

Мінімальний розмір - 10 000 UAH

Максимальний розмір - 75 000 UAH

Розмір відсоткової ставки - 30 %

Пільговий період - 55 днів

Термін користування Кредитом - 12 місяців

Підписанням цієї Заяви Клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) цією заявкою становлять кредитний договір між Банком та Клієнтом, примірник якого Клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця "Підприємницький"". Розмір Ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї Заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

Відповідно до 3.2.6.1.4. Умов клієнт приєднується до договору шляхом підписання Заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та заявки на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця "Підприємницький" (далі - заявка) в Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), що разом з цими Умовам та Правилами становлять кредитний договір.

Клієнт банку, який приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в банку, приєднується до послуги шляхом підписання заявки в Приват24 для бізнесу із використанням КЕП. Приєднання до цього договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо встановлення Банком будь-якого розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 3.2.6.1.5. Умов ліміт встановлюється банком на кожний операційний день. Розмір ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України.

Відповідно до п. 3.2.6.1.7. Умов сторони узгодили, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому цими Умовами, у разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Приєднавшись до цих Умов, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта в порядку, передбаченому п. 3.2.6.1.6. цього договору.

Відповідно до п.3.2.6.3.1 за користування кредитом Клієнт оплачує Банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі , зазначеному в Тарифах Банку, що діють на момент надання Кредиту. Комісія сплачується щомісячно до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем , в якому виникла Дебетове сальдо, від суми максимального Дебетового сальдо , що виникло на поточному рахунку Клієнта.

Відповідно до п.3.2.6.3.5. Умов, розрахунок процента за користування Кредитом Банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку Клієнта Дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості з Кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення Кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається. Сплата процентів за користування Кредитом, у поточному місяця здійснюється з першого по останнє число наступного місяця. Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абз.3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.6.2.3.10)

Відповідно до п.3.2.6.3.8 Умов, погашення кредиту, сплата процентів та комісії здійснюється в національній валюті України.

Свої зобов`язання за Договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 20000грн, що підтверджується, зокрема, довідкою, яка надана до позовної заяви.

Свої зобов`язання щодо повернення зазначеного кредиту, відповідач не виконав. Станом на 19.03.2020 р. відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 19074, 43 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8707,89 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1244,44 грн. Крім того, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 2343,17 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Як зазначалося вище, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто на користь позивача лише заборгованість за кредитом у сумі 19074 грн 43 коп.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 8 707,89 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 1244, 44 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, 2343,17 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відмовлено.

Судова колегія вважає безпідставним відмову у задоволенні вище зазначених позовних вимог враховуючи нижче викладене.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 634 Цивільного кодексу України передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. (ч.2 ст.180 ГК України)

Відповідно до приписів ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з твердженням позивача по справі, що відсутність підпису уповноваженої особи відповідача на Умовах не свідчить про те, що відповідач не був обізнаний з ними, та не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Відповідач поставив свій підпис саме в заяві на отримання послуг про приєднання до вказаних Умов, чим засвідчив те, що він повністю згоден з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Підписавши 24.05.2018 р. Заявку на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» та «Гарантовані платежі» сторони досягли згоди, що підписанням цієї заявки відповідач у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ( далі Умови) цією заявкою становлять кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Відповідно до приписів ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у заявці на отримання послуг встановили розмір відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 30 %. Крім того, Умовами та правилами надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, передбачено, що відсотки за користування кредитом в разі виникнення прострочення зобов`язання по кредитному договору встановлюються у розмірі 40,5 % від суми простроченої заборгованості.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 19074,43 грн, яку суд стягнув з відповідача.

Про те, встановивши наявність заборгованості за кредитом, суд безпідставно без врахування приписів ст.1048 Цивільного кодексу України, якою передбачено право позикодавця отримати від позичальника проценти від суми позики, заявки відповідача на отримання послуг, якою визначено відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 30% та Умов та правил надання банківських послуг відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8707,89 грн., розрахунок яких додано до справи.

Судом першої інстанції також безпідставно було відмовлено у стягненні з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1244,44 грн, сплата якої передбачено п.3.2.6.3.1. Умов і правил надання банківських послуг, до яких відповідач приєднався підписавши 24.05.2018 р. заявку на отримання послуг

Судова колегія також зазначає що підставою, яка породжує обов`язок сплати неустойки, є порушенням боржником зобов`язань (ст.ст.610, 611 ЦК України).

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.3.2.6.4.2. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом будь якого із зобов`язань, передбачених умовами Договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом «факт360», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні.

Матеріалами справи доведено порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та сплати комісії, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 2343,17 грн є такими, що підлягали задоволенню.

Колегія суддів вважає, помилковим посилання суду першої інстанції у цій справі на постанову Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17-ц, яка стосується правовідносин споживчого кредитування фізичної особи, та у змісті якої зазначено, що договірні правовідносини ( у справі № 342/180/17-ц) виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. (ст.42 Господарського кодексу України)

Фізична особа - підприємець Куценко Лариса Миколаївна є господарюючим суб`єктом, а отже не є суб`єктом споживчого кредитування, а тому , в даному випадку, застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладене у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц є неможливим.

Відповідно до приписів ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Стаття 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права. у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення по справі скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняття в цій частині нового рішення - про їх задоволення.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача по справі.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ, на рішення Господарського суду Луганської області у справі № 913/318/20 від 21.07.2020 - задовольнити

2.Рішення Господарського суду Луганської області у справі № 913/318/20 від 21.07.2020 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 12295,50 грн.

В цій частині прийняти нове рішення у справі.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи - підприємця Куценко Лариси Семенівни, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ, 8707, 89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1244, 44 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2343, 17 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Куценко Лариси Семенівни ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", (вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, ) 8707,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1244,44 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 2343,17 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, витрати зі сплати судового збору за звернення до суду першої інстанції у розмірі 1815, 88 грн., витрати зі сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 3153, 00 грн.

Доручити Господарськом суду Луганської області видати відповідні накази.

В решті рішення Господарського суду Луганської області від 21.07.2020 у справі № 913/318/20 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.11.2020.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал