ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" листопада 2020 р. Cправа № 902/1143/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сичука І.В.,

прокурора - Моніч Л.В.,

представників:

позивача - Грабчук І.М.,

відповідача - Бегейма М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі Вороновицької селищної ради (вул. Козацький шлях, 60, смт Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252)

до: Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 115938 грн,

В С Т А Н О В И В :

Заступником керівника Вінницької місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Вороновицької селищної ради до Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича про стягнення 115938 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1143/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.01.2020.

В межах підготовчого провадження у справі учасники процесу скористалися правом на подання заяв по суті справи, зокрема, відповідачем подано відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 27.02.2020 зупинено провадження у вказаній справі до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18, оскільки спір у справі №902/1143/19, з поміж іншого, пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З урахуванням клопотання Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури, ухвалою суду від 09.09.2020 провадження у справі поновлено, продовжено строк підготовчого провадження з власної ініціативи суду на підставі ч.3 ст.177 ГПК України та призначено підготовче засідання на 30.09.2020

В одній із своїх заяв по суті спору відповідачем зазначалося про необхідність залишення позовної заяви без розгляду через не виконання прокурором вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Проте, суд не знайшов підстав для залишення позову без розгляду та дійшов висновку, що прокурором вжито необхідних заходів в контексті ст.23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідний орган місцевого самоврядування не здійснює захисту інтересів держави протягом значного терміну, з 2014 року по 2018 рік. Про вказані обставини, зокрема, свідчать матеріали іншої господарської справи 902/215/18 за наявності аналогічного складу учасників та відповідні судові акти у ній.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 03.11.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи.

Прокурор та представник позивача заявлений позов підтримали у повному обсязі з підстав та обставин, вкладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечив обґрунтованість позовних вимог, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В якості підстав заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що в ході вивчення стану додержання вимог земельного законодавства на території Вороновицької селищної ради Вінницького району встановлено недоотримання Вороновицькою селищною радою орендної плати за використання земельної ділянки площею 1,8170 га, кадастровий номер :02:012:0073 за адресою вул. Жовтнева, 54, смт Вороновиця, на якій розміщено належні на праві власності Фізичній особі-підприємцю Щербині Костянтину Леонідовичу будівлі та споруди.

Як стверджує прокурор, договір оренди на вказану земельну ділянку не укладено, кошти за використання земельної ділянки не сплачуються, а відповідач не є власником або постійним землекористувачем вказаної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. При цьому прокурор вважає, що єдиною можливою формою здійснення плати за землю відповідачем як землекористувачем є орендна плата, а оскільки фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

При цьому прокурор з посиланням на Інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:012:0073, площею 1,8170 га є сформованою в розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України, повністю огороджена та перебуває у фактичному користуванні відповідача.

Таким чином, відповідно до здійсненого прокурором розрахунку загальний розмір недоотриманих Вороновицькою селищною радою Вінницького району доходів за період 2017-2018 р.р. склав 115938 грн, які заявлено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича.

Суть заперечень відповідача зводиться до того, що Фізична особа-підприємець Щербина Костянтин Леонідович став власником нежитлових будівель і споруд за договором купівлі - продажу від 01.08.2014 та попередній власник жодних прав на земельну ділянку площею 1,8170 га, кадастровий номер :02:012:0073, не мав, тому права на земельну ділянку не могли перейти до відповідача, а відтак у нього не виникало обов`язку укладати договір оренди на зазначену земельну ділянку.

Разом з тим відповідач зазначає, що рішенням Вороновицької селищної ради від 10.12.2014 Фізичній особі-підприємцю Щербині Костянтину Леонідовичу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 1,785 га, із них: 0,025 га для комерційної діяльності; 0,11 га для виробничої діяльності (іншої промисловості) та 1,65 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Жовтнева, 54 за рахунок земель бази МТП "Вінницяцукорпостач" в межах населеного пункту Вороновиця. При цьому відповідач стверджує, що земельна ділянка площею 1,65 га (для ведення особистого селянського господарства) наразі ним не використовується.

Окрім того, відповідач акцентує увагу, що ним вжито належних заходів для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, однак така документація не була виготовлена з незалежних від нього об`єктивних причин, а саме через невжиття позивачем - Вороновицькою селищною радою необхідних дій щодо розробки і затвердження Генерального плану населеного пункту.

Також відповідач вказує, що під час складання та затвердження Акту по визначенню розміру збитків, що відшкодовуються Вороновицькій селищній раді, завданих використанням земельної ділянки площею 1,8170 га Фізичною особою-підприємцем Щербиною К.Л., затвердженого розпорядженням голови Вінницької районної державної адміністрації від 01.04.2019 №108, було порушено його права, оскільки жодного належного повідомлення ні про включення до складу комісії, ні про виклик на її засідання відповідач не отримував.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Гармонія" (Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Щербиною Костянтином Леонідовичем укладено Договір купівлі-продажу (Договір), відповідно до якого Продавець передав у власність Покупця (відповідача) нежитлові будівлі та споруди, що в цілому складаються з адміністративної будівлі за адресою: смт Вороновиця, вул. Жовтнева, буд. 54.

Пунктом 13 вказаного Договору визначено, що згідно Витягу №НВ-014 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,8170 га, що розташована за адресою: Вінницька область, смт Вороновиця, вулиця Жовтнева, 54, присвоєно кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0073, виданого Управлінням Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області 30.07.2014, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані, форма власності: комунальна власність, цільове призначення:11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Продавець зобов`язаний сприяти Покупцю в переоформленні прав на земельну ділянку, на якій розташовані відчужувані за цим Договором нежитлові будівлі та споруди.

Фізичною особою-підприємцем Щербиною Костянтином Леонідовичем право власності на придбані за Договором нежитлові будівлі та споруди не заперечується, що в силу приписів ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

Як слідує з матеріалів справи, 21 сесією 06 скликання Вороновицької селищної ради прийнято рішення від 05.03.2013 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Гармонія" для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств іншої промисловості по вул. Жовтнева, смт Вороновиця та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 1,8170 га по вул. Жовтнева, смт Вороновиця.

В свою чергу, рішенням Вороновицької селищної ради 36 сесії 06 скликання від 10.12.2014 надано дозвіл відповідачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею - 1,785 га, із них: 0,025 га для комерційної діяльності; 0,11 га для виробничої діяльності (іншої промисловості) та 1,65 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Жовтнева, 54 за рахунок земель комунальної власності не переданих у власність та користування (запасу) в межах населеного пункту Вороновиця.

Відповідно до Акту складеного в складі голови комісії по регулюванню земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, начальника відділу КВ та земельних відносин щодо землекористувачів, які використовують земельні ділянки та не сплачують орендну плату, затвердженого 10.01.2019 Вороновицьким селищним головою, здійснено попередній розрахунок втрат по неодержаній орендній платі за 2017, 2018 роки із поданням на розгляд комісії Вінницької районної державної адміністрації по визначенню та затвердженню збитків, що відшкодовуються землекористувачами.

Згідно із вказаним Актом попередній розрахунок втрат по неодержаній орендній платі від Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича за 2017 рік складає 57975 грн/рік та за 2018 рік - 57969 грн/рік.

Згодом Актом по визначенню розміру збитків, що відшкодовуються Вороновицькій селищній раді Вороновицької об`єднаної територіальної громади, завданих використанням земельної ділянки площею 1,8170 га Фізичною особою-підприємцем Щербиною Костянтином Леонідовичем на території Вороновицької селищної ради Вороновицької об`єднаної територіальної громади в межах населеного пункту, затвердженого розпорядженням голови Вінницької районної державної адміністрації від 01.04.2019 №108, визначено розмір завданих збитків в сумі 115938 грн.

Разом з тим матеріали справи містять копії рішення Вороновицької селищної ради 10 сесії 06 скликання від 21.10.2011 та 19 сесії 06 скликання від 17.12.2012 про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області та про встановлення розміру відсотка від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, які перебувають в оренді на території селищної ради в межах смт Вороновиця.

Відповідно до вказаного рішення від 17.12.2012 встановлено річну суму платежу від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, які перебувають в оренді на території Вороновицької селищної ради в межах смт Вороновиця:

- комерційного призначення - 6%;

- для виробничих потреб - 3%;

- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 3%.

Окрім того, згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №1242/0/195-18 від 14.12.2018 визначено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0073 в сумі 1932303, 55 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).

Отже, чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як слідує зі змісту вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

В силу приписів частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Натомість предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 викладено правовий висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування спірною земельною ділянкою.

Разом з тим Фізична особи-підприємець Щербина Костянтин Леонідович як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (Вороновицької селищної ради) зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17).

За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 ЗК, України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка є сформованою, інформація про неї внесена до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру :02:012:0073 та визначеною площею - 1,8170 га. При цьому така земельна ділянка (площею 1,8170 га) відповідно до рішення Вороновицької селищної ради від 05.03.2013 мала бути передана в оренду попередньому власнику майна - Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес -Гармонія" для обслуговування відчужених відповідачу нежитлових будівель та споруд.

Безпосередньо, що стосується розміру земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача, то, на думку суду, її розмір підтверджується п.13 договору купівлі-продажу (1,8170 га), на підставі якого відповідачем придбавалося відповідне нерухоме майно. При цьому вказана земельна ділянка огороджена парканом, вільного доступу до неї не забезпечено, що стверджується актом від 11.09.2019, складеним комісією відділу комунальної власності та земельних відносин (а.с.40).

В певній мірі критично сприймаючи в якості належного доказу зазначений акт комісії, оскільки він складений за відсутності відповідача, проте надаючи оцінку доказам в сукупності, за правилами вірогідності та взаємозв`язку, на думку суду, прокурором доведено розмір земельної ділянки, яку використовує відповідач у розмірі (1,8170 га).

Що стосується посилань відповідача на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку дещо у меншому розмірі (1,65 га), на переконання суду, не спростовує факт фактичного користування земельною ділянкою у розмірі, встановленому в згаданому договорі, оскільки ці обставини підтверджують лише намір офіційно отримати земельну ділянку у меншому розмірі та оформити на неї необхідні документи.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17.

Про необхідність встановлення судом обставин щодо визначення розміру орендної плати на підставі затвердженої у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, підтвердженої належними та допустимими доказами, що, у свою чергу, є необхідним для визначення розміру недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою вказано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.04.2019 у справі № 922/981/18.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до заявлених прокурором вимог загальний розмір недоотриманих Вороновицькою селищною радою Вінницького району доходів, які заявлено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича, за період 2017-2018 р.р. склав 115938 грн. Зокрема, за 2017 рік - 57975 грн та за 2018 рік - 57969 грн.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель на спірну земельну ділянку, сформований Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгенокадастру у Вінницькій області 14.12.2018, відповідно до якого визначено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0073 в сумі 1932303, 55 грн.

Отже, такий Витяг підтверджує актуальність нормативно-грошової оцінки за 2018 рік та в силу вимог вказаного вище законодавства є єдиним належним та допустимим доказом для визначення розміру орендної плати, у тому числі безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати.

Натомість за 2017 рік Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову щодо нарахувань здійснених за 2018 рік в сумі 57969 грн, виходячи з нормативної грошової оцінки, що становить 1932303,55 грн, з урахуванням встановленої рішенням 19 сесії 06 скликання Вороновицької селищної ради від 17.12.2012 річної суми платежу від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, що перебувають в оренді (3%).

Разом з тим на підтвердження нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки станом на 2017 рік прокурором не надано відповідного Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що є належним та допустимим доказом з урахуванням приписів частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", необхідного для встановлення правильності здійсненого прокурором розрахунку недоотриманих доходів за 2017 рік.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 57969 грн, з мотивів наведених вище. При цьому документи щодо встановленого розмірів збитків у відповідних роках відповідачем не оскаржувалися, докази надсилання їх відповідачу знаходяться в матеріалах справи.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Вороновицької селищної ради (вул. Козацький шлях, 60, смт Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252; р/р 2788 одержувач: УК у Вінницькому районі, МФО 899998, ) безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 57969 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Щербини Костянтина Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; ) 960,5 грн витрат зі сплати судового збору.

4. У стягненні 57969 грн відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 960,5 грн залишити за прокурором.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 13 листопада 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницькій місцевій прокуратурі (пров. Цегельний,8, м. Вінниця, 21020);

3 - Вороновицькій селищній раді (вул. Козацький шлях, 60, смт Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252);

4 - Фізичній особі-підприємцю Щербині Костянтину Леонідовичу ( АДРЕСА_1 ).