ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2020 р. Справа № 924/995/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., за участю секретаря судового засідання Маєвської Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю „Перлина Луцька, м. Хмельницький

про стягнення 87559,53 грн. безпідставно збережених коштів

Представники сторін:

від позивача: Демчук Л.Г. згідно виписки з ЄДРПОУ

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ПерлинаЛуцька, про стягнення 87559,53 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по провулку Гагшаріна, 10 у м. Хмельницькому.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на приписи статті 206 Земельного кодексу України, згідно якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, відповідач зберігав кошти, а тому, вказує позивач, ним, як потерпілим, втрачено належне йому майно (кошти від орендної плати). Отже, відповідно до статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, відповідач, на думку позивача, є особою, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, а тому зобов`язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує, посилається на те, що з моменту придбання нерухомого майна, та на час подання відзиву на позов не використовує нежитлове приміщення та земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0801 по провулку Гагаріна,10, у м. Хмельницькому у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відсутність правовстановлюючих документів унеможливлює підключення будь-яких комунікацій, а отже здійснення будь-якої діяльності на об`єкті. Крім того, повідомляє, що неодноразова позиція Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради, щодо наявності чи відсутності зміни цільового призначення земельної ділянки призвело о того, що відповідач не зміг належним чином оформити право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0801 по провулку Гагаріна,10, у м. Хмельницькому.

Позивач в відповіді на відзив з доводами та аргументами відповідача не погоджується та вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Посилається на те, що з 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Перлина-Луцька» є власником нежитлового приміщення, приміщення виробничої бази і складу загальною площею 126,7 кв.м. по провулку Гагаріна, 10 в м. Хмельницькому, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №220340945 від 14.08.2020. Дане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці по провулку Гагаріна, 10, кадастровий номер :01:008:0801, яка належить на праві власності Хмельницькій міській раді.

Звертає увагу на те, що факт належності права власності на нерухоме майно яке розташоване на земельній ділянці вже вказує на використання даної земельної ділянки для розміщення даного нерухомого майна так і для його обслуговування.

Відповідно до ст. ст. 80, 83 ЗК України, Хмельницька міська рада є власником земельної ділянки по провулку Гагаріна, 10. Відповідно до ст. 206 ЗК України, Податкового кодексу України та ЗУ «Про оренду землі» Хмельницька міська рада має право отримувати кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Зазначає, що будь-які дії зі сторони відповідача з метою отримання правовстановлюючих документів на землю не звільняють його від чітко передбаченого чинним законодавством України обов`язку щодо сплати коштів за користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного, позивач вважає, що ТОВ «Перлина-Луцька» в період з 01.10.2018 по 01.09.2020 зобов`язане сплатити Хмельницькій міській раді безпідставно збережені кошти, а у випадку укладення договору оренди землі орендну плату, яка фактично і дорівнює сумі безпідставно збережених коштів.

Позивач в судовому засіданні 05.11.2020р. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання 05.11.2020р. не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 220340945 від 14.08.2020р., товариство з обмеженою відповідальністю „Перлина-Луцька з 12.10.2018р. є власником нежитлового приміщення, приміщення виробничої бази і складу загальною площею 126,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, провулок Гагаріна,10.

Право власності на зазначене нерухоме майно виникло на підставі договору купівлі-продажу №4216 від 12.09.2018р.

07.02.2020р. управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради звернулось до ГУ ДФС у Хмельницькій області з листом №413/0213 про надання інформації щодо сплачених сум орендної плати/земельного податку, ТОВ «Перлина-Луцька», за користування земельною ділянкою, що знаходиться по провулку Гагаріна,10 (кадастровий номер :01:008:0801), площею 0,21 га за періоди 2018-2020р.р.

У відповідності до листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області №9730/7/22-01-38-04 від 10.03.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю „ Перлина-Луцька орендну плату/земельний податок не декларує та не сплачує.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-22-0.33-277/116-20 від 11.02.2020р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки у м. Хмельницькому по провулку Гагаріна,10 (кадастровий номер :01:008:0801), площею 0,21 га за 2018р. становить 1591991,00 грн. та за 2019р. 1591991,00 грн.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-22-0.33-843/116-20 від 19.06.2020р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки у м. Хмельницькому по провулку Гагаріна,10 (кадастровий номер :01:008:0801), площею 0,21 га за 2020р. становить 1591991,00 грн.

Згідно розрахунку розміру орендної плати, збитки визначалися на підставі таких показників, яка площа земельної ділянки (2100 кв.м.), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розмір річної орендної плати, розмір плати за місяць, період використання. Так, збитки, завдані за період з 01.10.2018р. по 31.12.2018р. склали 11939,94 грн., за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. склали 47759,73 грн., 01.01.2020р. по 01.09.2020р., склали 27859,86 грн.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.03.2020р. №НВ-020 земельна ділянка площею 0,2100 га за адресою м. Хмельницький, провулок Гагаріна,10, з кадастровим номером :01:008:0801 зареєстрована відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 27.07.2018р.

ТОВ «Перлина-Луцька» уклала договір №915 від 09.10.2018р. з землевпорядним підприємством ПП «Діоріт Плюс 1» щодо виготовлення матеріалів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, площею 2100 кв.м. з кадастровим номером :01:008:0801 по провулку Гагаріна,10 в м. Хмельницькому.

27.12.2018р. ПП «Діоріт Плюс 1» підготувало матеріали про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та подало на розгляд до Хмельницької міської ради.

22.01.2019р. Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради на адресу ТОВ «Перлина-Луцька» надіслав лист відповідь в якому повідомив, що матеріали повертаються на доопрацювання, у зв`язку з наявністю зауважень управління архітектури та містобудування щодо погодження схеми місця розташування земельної ділянки.

21.11.2019р. ПП «Діоріт Плюс 1» повторно подано матеріали про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та подало на розгляд до Хмельницької міської ради.

21.11.2019р. Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради на адресу ТОВ «Перлина-Луцька» надіслала лист відповідь згідно якого зазначив, що нежитлове приміщення по провулку Гагаріна,10, розміщене в зоні промислових підприємств (П-1) та матеріали повернуто ПП «Діоріт Плюс 1». Відповідно План зонування території м. Хмельницького, затверджено рішенням 5-ї сесії міської ради від 30.03.2011р. №25, в зазначеній зоні використання земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури не передбачено.

14.09.2020р. ПП «Діоріт Плюс 1» звернулося з клопотанням до Хсмельницької міської ради щодо надання земельної ділянки площею 2100 кв.м., кадастровий номер :01:008:0801 по провулку Гагаріна,10 в м. Хмельницькому в оренду.

Як вказує позивач у позовній заяві, ТОВ „Перлина-Луцька у період з 01.10.2018 р. по 01.09.2020р. не сплачувало за користування земельною ділянкою по провулку Гагаріна,10, у м. Хмельницькому плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Хмельницької міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до ТОВ „Перлина-Луцька про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по провулку Гагаріна,10, у м. Хмельницькому у розмірі 87559,53 грн. за період з 01.10.2018р. по 01.09.2020р.

Крім того, матеріали справи містять: матеріали про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення в м. Хмельницькому по провулку Гагаріна,10 ТОВ «Перлина-Луцька», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Статут ТОВ «Перлина-Луцька»

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України, є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, перехід права на земельну ділянку не відбувається автоматично, а потребує оформлення. Набуттю права користування передує волевиявлення особи, яка виявила бажання набути таке право, і лише після цього здійснюється волевиявлення відповідного органу місцевого самоврядування. За змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно даних з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 220340945 від 14.08.2020р., товариство з обмеженою відповідальністю „Перлина-Луцька з 12.10.2018р. є власником нежитлового приміщення, приміщення виробничої бази і складу загальною площею 126,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, провулок Гагаріна,10.

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів оформлення права оренди земельної ділянки комунальної власності, на якій знаходиться нерухомість відповідача, у встановленому законодавством порядку в період з 01.10.2018р. по 01.09.2020р.

З викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач користувався земельною ділянкою, на якій розміщена належна йому на праві власності нерухомість, без достатньої правової підстави, тобто, без укладення договору оренди та сплати орендодавцю орендної плати. Тобто, ТОВ „Перлина-Луцька, як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави, за рахунок власника цих ділянок, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею. Позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 листопада 2018 року в справі № 922/3412/17.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України, регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільний кодекс України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Таким чином, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на вищезазначену земельну ділянку. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 87559,53 грн., з яких за земельну ділянку площею 2100 кв.м. 11939,94 грн. за період з 01.10.2018р. по 31.12.2018р. (3 місяців), 47759,73 грн. за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. (12 місяців) та 27859,86 грн. за період з 01.01.2020р. по 01.09.2020р. (7 місяців). З приводу зазначеного судом враховується, що у відповідності до абз.1 п. 289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

За приписами ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 87559,53 грн. безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок комунальної форми власності, площею 0,21 га за адресою: м. Хмельницький, провулок Гагаріна,10, без належних на те правових підстав, тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При прийнятті рішення судом бралися до уваги аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина-Луцька", м. Хмельницький про стягнення 87559,53 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельні ділянки по провулку Гагаріна,10 у м. Хмельницькому задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина-Луцька", (м. Хмельницький, вул. Степана Бандери,2/1, офіс 330, код 41926865) на користь Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул.. Гагаріна,3)(р/р UA0022002, , одержувач коштів: УК у м. Хмельницькому/м. Хмельницький/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) 87559,53 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 53 коп.) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Рішення підписано 06.11.2020 року.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (26013, м. Хмельницький, вул. Гагаріна,3)(реком. з повід.), 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Степана Бандери,2/1, офіс. 330)(реком. з повід.)