ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Справа №914/312/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Судді-доповідача Дубник О.П.

Суддів Гриців В.М.

Зварич О.В.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63-02/1162 від 11.03.2020 (вх. № 01-05/970/20 від 11.03.2020)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2020р. (суддя Долінська О.З., повний текст ухвали складено 26.02.2020) про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 914/312/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) ХоСаРо, м. Львів,

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Градобуд-Престиж, селище міського типу Верхнє Синьовидне, Сколівський район, Львівська область

про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу

за участю представників

від позивача: не з`явився (належним чином повідомлено);

від відповідача: Оленюк С.Л. (представник за довіреністю №63-02/1869 від 05.05.2020)

від третьої особи: не з`явився (належним чином повідомлено).

1. Розгляд справи

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України на адресу суду не надходило.

Судове засідання фіксувалось технічними засобами згідно ст. 222 ГПК України.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.03.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 26.03.2020 застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини та враховуючи запроваджені урядом держави Україна заходи по подоланню COVID-19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді доповідача) Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Учасники провадження належним чином повідомленні про час та місце засідання суду.

Клопотання керівника ТОВ ХоСаРо про відкладення судового засідання, призначеного на 04.11.20, після заслуховування заперечень представника апелянта, відхилене судом, оскільки не підтверджене жодними доказами.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 Смірнова проти України, рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 Фрідлендер проти Франції (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі Красношапка проти України).

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3. Короткий зміст заяви.

11.02.2020 до Господарського суду Львівської області надійшла заява ТзОВ ХоСаРо б/н та б/д (вх.№ 361/20 від 11.02.2020) про забезпечення позову у даній справі № 914/312/20 за позовом ТзОВ ХоСаРо до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ТОВ Градобуд-Престиж про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Заявник вважає, окільки дію рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019 р. не зупинено, то ТОВ ХоСаРо з моменту прийняття оскаржуваного рішення вважається таким, що вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції), які стосувались спотворення результатів торгів (тендерів), а тому до ухвалення рішення господарським судом і набранням таким законної сили унеможливлюється подальша участь ТОВ ХоСаРо в публічних закупівлях Неможливість брати участь в закупівлях, організованих державою, як найбільшим замовником в Україні, призведе до втрат доходів ТОВ ХоСаРо від господарській діяльності, в подальшому може мати наслідком витіснення його з ринку будівельних послуг та припинення його діяльності взагалі, що не може бути поновлено чи захищено визнанням недійсним оскаржуваного рішення.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.02.2020 заяву ТОВ ХоСаРо (вх.№361/20 від 11.02.2020) про забезпечення позову у справі № 914/312/19 задоволено частково, з врахуванням того, що інша частина оскаржуваного рішення відповідача стосується іншого суб`єкта господарювання третьої особи у даній справі ТОВ Градобуд-Престиж.

Вжито заходів до забезпечення позову, а саме: зупинено дію рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. в частині, що стосується ТОВ ХоСаРо до набрання рішенням суду законної сили.

В задоволені решти вимог заяви відмовлено.

4.2 В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд, зокрема, зробив висновки, з посиланням на ст.ст. 48, 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, ст.ст. 136, 137 ГПК України, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки воно відповідає предмету позову та водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи. Крім того, вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України її контрольно-наглядових функцій після розгляду справи по суті. Вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії рішення не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування, передбачених цим актом заходів та відповідно, застосування наслідків щодо участі в публічних закупівлях суб`єкта господарювання позивача по справі, до вирішення спору по суті.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не погоджується з постановленою ухвалою суду та вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви позивача про забезпечення позову підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що норми ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції про зупинення виконання рішення органів Антимонопольного комітету України не можуть поширюватись на рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені абзацами 1,2 частини першої статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції, так як рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції є встановленням певного юридичного факту.

Крім того, апелянт зазначає, що заходи забезпечення позову у справі № 914/312/20 за змістом є тотожними заявленим ТОВ ХоСаРо позовним вимогам, що суперечить вимогам ч.11 ст.137 ГПК України, якою передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Апелянт стверджує, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом, в порушення приписів ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, не враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі 914/938/19 в подібних правовідносинах.

21.05.2020 на адресу суду надійшли пояснення апелянта вих. № 63-02/1950 від 12.05.2020 (вх..№ 01-04/2955/20), в яких він просить врахувати висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладені в долучених постановах.

5.2. ТОВ ХоСаРо не скористалось своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, а ТОВ Градобуд-Престиж відповідно пояснення.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

ТОВ ХоСаРо подало позов до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Оспорюваним рішенням відповідача визнано дії ТОВ ХоСаРо та ТОВ Градобуд-Престиж щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Впровадження заходів енергозбереження та енергоефективності будівлі КЗ ЛОР Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр реконструкція системи теплопостачання та теплового пункту м. Львів, вул. Дністерська, 27 (45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва-CPV) ідентифікатор закупівлі UA - 2017-07-19-000857-а, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів;

визнано дії ТОВ ХоСаРо та ТОВ Градобуд-Престиж щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Реконструкція приміщень КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр по вул. Дністерській, 27 у м. Львові (лікарня, поліклініка та гаражі) з метою енергозбереження 4500000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва-CPV ідентифікатор закупівлі UA 2017-07-19-000591-а порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів;

за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п.1, накладено на ТОВ «ХоСаРо» штраф у розмірі 68000 грн;

за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п.1, накладено на ТОВ «Градобуд-Престиж» штраф у розмірі 68000 грн;

за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п.2, накладено на ТОВ «ХоСаРо» штраф у розмірі 68000 грн;

за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п.2, накладено на ТОВ «Градобуд-Престиж» штраф у розмірі 68000 грн.

11.02.2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ТОВ ХоСаРо про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, яка ухвалою суду від 25.02.2020 задоволена судом частково, з врахуванням того, що інша частина оскаржуваного рішення відповідача стосується іншого суб`єкта господарювання третьої особи у даній справі ТОВ Градобуд-Престиж.

Відповідач оскаржив зазначену ухвалу в частині задоволеної заяви позивача щодо вжиття заходів до забезпечення позову. В іншій частині ухвала суду від 25.02.20 не оскаржується.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п.3 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши матеріали оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову визначені ч.1 ст. 137 ГПК України.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Отже, заявлена позовна вимога немайнового характеру, а від так судове рішення у разі задоволення такого позову не підлягатиме обов`язковому виконанню.

Враховуючи немайновий характер спору, досліджувати у даному випадку таку підставу вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, немає необхідності.

Натомість у даному випадку слід дослідити таку підставу вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний спосіб захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом (такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати КГС в складі Верховного Суду від 16.08.2020 у справі № 910/1040/18; в постановах КГС в складі Верховного Суду від 26.10.20 у справі № 907/477/20, від 29.08.2019 у справі № 917/258/19, від 22.07.2019 у справі № 914/120/19, від 27.05.2019 у справі № 923/65/19).

Саме на позивачеві лежить обов`язок доказування таких обставин.

Оскаржуваним рішенням відповідача, зокрема, визнано, що позивач ТОВ ХоСаРо та ТОВ Градобуд-Престиж вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів, а саме дії, щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах, а також накладено на позивача штраф в сумі 136 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", з метою захисту суспільних інтересів чи відвернення негативних або непоправних наслідків для суб`єктів господарювання органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про визнання рішення, прийнятого відповідно до частини першої цієї статті, частини першої статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з: порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним; переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Рішення органу Антимонопольного комітету України, передбачене цією частиною, може бути прийняте за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи органів Антимонопольного комітету України. Таке рішення може прийматись як перед поданням відповідної заяви до господарського суду, так і після подання такої заяви, якщо господарським судом не зупинено дію рішення органу Антимонопольного комітету України, що оскаржується.

Частиною 3 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", унормовано, що прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, згідно положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

За приписами ч. 5 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Господарський суд враховує, що ч. 5 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є спеціальною нормою, яка застосовується до правових відносин, що регулюються цим Законом, і згідно з якою дія рішення органу Антимонопольного комітету України може бути зупинена господарським судом лише за наявності достатніх підстав.

Право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу Антимонопольного комітету України за заявою, поданою суду відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не може розглядатися як підстава для забезпечення позову.

Відповідно до антиконкурентного законодавства рішення органів Антимонопольного комітету України приймаються з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема - антиконкурентної змови під час торгів, а згідно з приписом частини одинадцятої ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Місцевий господарський суд, постановляючи оспорювану ухвалу, погодився з доводами позивача, що невжиття судом заходів до забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів ТОВ ХоСаРо, оскільки рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р. у справі № 63/3-01-15/2019, з врахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України Про публічні закупівлі обмежить права позивача на участь в процедурах публічної закупівлі, на укладення по їх результатах господарських договорів, наслідком чого можуть настати негативні наслідки для позивача у вигляді припинення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду та відповідно - твердженнями позивача, оскільки відповідно до наведених вище приписів антиконкурентного законодавства рішення органів Антимонопольного комітету України приймаються з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у даному випадку змови під час торгів, а вимоги ч. 11 ст. 137 ГПК України унеможливлюють вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, а спір при цьому не вирішений по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №916/492/19 та від 14.11.2019 у справі № 914/938/19.

З огляду на викладене вище, враховуючи предмет позовних вимог, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено приписи ч. 11 ст. 137 ГПК України та застосовано захід забезпечення позову тотожний позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2020р про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 914/312/20 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ ХоСаРо про забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/111-р/к від 23.12.2019р.

8. Судові витрати.

У зв`язку з скасуванням ухвали місцевого господарського суду та враховуючи, що судом апеляційної інстанції рішення по суті позовних вимог не приймалось, розподіл судового збору в справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, має здійснювати місцевий господарський суд при прийнятті рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 914/312/20 задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.02.2020 у справі №914/312/20 скасувати та прийняти нове рішення: відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ХоСаРо в задоволенні заяви про забезпечення позов.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1глави 2 Розділу IVГПК України.

Повний текст постанови складено 10.11.2020

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.П.Дубник

Судді В.М.Гриців

О.В.Зварич