ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2631/20

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ

до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської

ради, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 491 041 грн. 87 коп.

Представники сторін:

позивача - Чорноморець Я.А.;

відповідача - не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про стягнення 491 041 грн. 87 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання по оплаті телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, вимоги суду викладені в ухвалі від 14.09.2020 р. не виконав, однак про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

У частині восьмій статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи, що відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", як оператор телекомунікацій у своїй діяльності керується нормами діючого законодавства, зокрема Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про телекомунікації" від 18.11.2003 № 1280-IV, Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 № 295, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України за місцем їх проживання з дня пред`явлення документа, що підтверджує право на пільги.

Позивач надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст. 13, п.18 ч.1 ст.14, п.20 ч.1 ст.15, п.7 ч.1 ст.16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ; п.19 ст.6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 № 1584-ІІІ; п.11 ч.1 ст.20; ч.2 ст.20 та ст.21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ; п.6 ч.1 ст.6; ч.3 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008 № 203/98-ВР; ч.5 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ; та п. 4 ч. 3 ст.13 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-ІІІ.

Загальні засади фінансування витрат пов`язаних з наданням пільг на підставі вказаних законів визначено безпосередньо у законах, а саме: у ст. 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у ч. 6 ст. 6 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"; у ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; у ст. 9 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"; у ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у ч. 1, 4 ст.20 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Позивачем належним чином виконуються обов`язки, щодо надання пільговим категоріям громадян телекомунікаційних послуг на пільгових умовах. На виконання вимог законодавчих актів у період з 01.08.2019 по 31.05.2020 надано телекомунікаційних послуг на пільгових умовах на суму 491 041,87 грн., що підтверджується Актами звіряння розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства - форма № 3-пільга та розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, за спірний період.

Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі- Положення № 117), структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

З огляду на вищевикладені обставини, органом уповноваженим державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах є Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою "2-пільга" (п.10 Положення № 117)

Позивач належним чином виконав свій обов`язок стосовно щомісячного подання Відповідачу із супровідними листами з описом вкладення №82і250/58-1043 від 09.09.2019; №82і250/58-1236 від 07.10.2019; №82і250/58-1279 від 05.11.2019; № 82і250/58-1406 від 06.12.2019; №82і250/58-71 від 08.01.2020; №82і250/58-279 від 11.02.2020; №82і250/58-386 від 11.03.2020, №82і250/58-479 від 06.04.2020, №82і250/58-593 від 06.05.2020; № 82і250/58-694 від 04.06.2020 та на електронну адресу, розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, форма « 2-пільга», зокрема: за серпень 2019 на суми 50 993,75грн, за вересень 2019 на суму 50 757,21грн., за жовтень 2019 на суму 49 105,50грн., за листопад 2019 на суму 49 159,87грн, за грудень 2019 на суму 49 032,92грн., за січень 2020 на суму 47 253,37грн, за лютий 2020 на суму 46 219,82грн., за березень 2020 на суму 50 386,35грн, за квітень 2020 на суму 49 718,50грн, за травень 2020 на суму 48 414,58грн, які відповідно до відміток про отримання в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, отримані відповідачем.

Відповідно до п.11 Положення № 117 Відповідач, у свою чергу, щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, проводить розрахунки з надавачами послуг; складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою " 5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою " 7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою " 3-пільга" та до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З огляду на викладене, обов`язок щодо звіряння інформації, розрахунку з постачальниками телекомунікаційних послуг, складання Актів звіряння - форма № 3-пільга тощо, покладено на Відповідача.

В зв`язку з невиконанням Відповідачем обов`язку по складанню Актів за формою "3-пільга", зазначені Акти складаються Позивачем та надсилаються Відповідачу листами з описом вкладення, що підтверджується доказами надсилання та вручення, копії яких долучені до позову.

Однак, Акти за формою № 3-пільга по звірянню розрахунків за надані послуги на пільгових умовах, Відповідач належним чином не оформив, витрати понесені Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.08.2019 по 31.05.2020 на загальну сум 491 041,87грн. не відшкодував, що підтверджується розрахунком заборгованості та Актами звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям населення, копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу (ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2. ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 526 і 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належим чином відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Всупереч положенням норм чинного законодавства Відповідач не виконує обов`язки щодо відшкодування витрат, які понесені Позивачем в результаті надання послуг на пільгових умовах.

Зокрема, Відповідачем не відшкодовані витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.08.2019 по 31.05.2020, внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги за цей період становить 491 041,87 грн.

Про наявність заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах Відповідач освідомлений, оскільки розмір заборгованості зазначається щомісячно в Акті звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги - форма "3-пільга", наростаючим підсумком.

Також, в листах якими Позивач щомісячно надсилає Відповідачу розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг згідно з формою "2-пільга", Позивач постійно наголошує про необхідність оформлення належним чином відповідних документів та забезпечення дотримання вимог законодавства щодо звіряння інформації, складання Актів звіряння - форма "3-пільга" та відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах.

Не зважаючи на те, що чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, позивач листом з описом вкладення № 82і250/58-204 від 06.02.22019, №82і250/58-361 від 14.03.2019 та № 82і250/58-108 від 08.01.2020 надіслав Відповідачу проект договору на 2019 та 2020 роки, які ним залишено без оформлення та в черговий раз повідомив про наявність заборгованості за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах і необхідності її оплати.

Відповідачу надіслана претензія № 23 (вих.№ 11/90) від 14.07.20 щодо відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах. У відповідь на претензію листом №3578 від 23.07.20 Відповідач повідомив, що не може перерахувати кошти на відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям у зв`язку з відсутністю у місцевому бюджеті коштів.

Однак, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до ч. 1 ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду Україні № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тобто, боржник, як юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями, які виниклі безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому, зобов`язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини з відшкодування витрат за надані послуги зв`язку окремим категоріям населення на пільгових умовах, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

Заявлена позивачем до стягнення з відповідача грошова сума фактично є втратами підприємства, які воно понесло надаючи послуги окремим категоріям громадян за пільговими тарифами, встановленими державою у відповідних Законах України.

Проте, всупереч згаданих приписів закону відповідач не виконав своїх зобов`язань з відшкодування понесених позивачем втрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у спірному періоді в розмірі 491 041 грн. 87 коп.

Докази відшкодування відповідачем вказаних втрат в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Дем`яна Попова, 26 Б , код 03317252) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, код 21560766) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40, код 01189910) 491 041 (чотириста дев`яносто одна тисяча сорок одна) грн. 87 коп. боргу, 7365 (сім тисяч триста шістдесят п`ять) грн. 63 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 06.11.2020 року.

Суддя Л.Я. Мальована