ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4037/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради, Дніпровська область, м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 3", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 865 160,30 грн.

Представники:

від позивача: Ганжа М.Г., довіреність № 1584 від 16.07.2020;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 3" про стягнення 865 160,30 грн., з яких: 594 505,30 грн. - основний борг, 180 288,32 грн. - пеня, 29 725,26 грн. - штраф, 19 358,96 грн. - 3% річних, 41 282,46 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 395 від 31.12.2010 в частині оплати поставленої теплової енергії.

Ухвалою від 28.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 21.08.2020.

До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 28.07.2020, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою від 21.08.2020 відкладено підготовче засідання на 09.09.2020.

Ухвалою від 09.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 28.10.2020 включно та відкладено підготовче засідання на 09.10.2020.

09.10.2020 до підготовчого засідання з`явився представник позивача.

09.10.2020 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача. Про дату, час та місце підготовочого засідання був повідомлений належним чином 21.09.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

Ухвалою суду від 09.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 09.11.2020.

У судове засідання 09.11.2020 з`явився представник позивача.

У судове засідання 09.11.2020 не з`явився представник відповідача.

Суд зазначає, що учасники судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України", рішенні від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", рішенні від 14.10.2003 по справі "Трух проти України" .

За наведених обставин Суд доходить висновку, що вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, вчинення відповідних процесуальних дій та надання йому можливості взяти участь у судових засіданнях і викласти свої заперечення проти задоволення позову, натомість відповідач, незважаючи на обізнаність про відоме йому судове провадження у цій справі, не вживав заходів, щоб дізнатись про його стан, зокрема, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, та не скористався процесуальними правами навести свої доводи та міркування, заперечення проти заяв, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 ГПК України, зокрема, шляхом участі в судових засіданнях, подання відзиву на позовну заяву та надання доказів.

При цьому, відповідач був обізнаний про наявність судового провадження у цій справі щонайменше з 10.09.2020 (а.с.191) та не обґрунтував об`єктивної неможливості скористатись передбаченими статтею 42 ГПК України правами.

Згідно з частиною першою статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» та у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», згідно з якою сторони в розумні «інтервали часу» мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом, що підтверджується направленням ухвал суду.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2010 Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (теплопостачальне підприємство) та Житлово-будівельним кооперативом № 3 (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 395 (далі - договір).

Основні терміни, що вживаються в договорі, мають значення, яке визначене наступними нормативними документами: Законом України «Про теплопостачання»; Законом України «Про житлово-комунальні послуги»; Наказом Міністерства палива та енергетики від 14.02.2007 №71 «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж»; Правилами користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198; Наказом Міністерства палива та енергетики та Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 10.12.2008 № 620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду»; Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 (надалі - «норми та вказівки») (п. 1.1. договору).

За цим договором теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими (тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбаченими цим договором (п. 2.1. договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених додатком № 1 договору для задоволення наступних потреб: опалення - в опалювальний період (175 діб); вентиляції - в опалювального період (175 діб); гарячого водопостачання - протягом року (350 діб); технологічних потреб відповідно з виробничою програмою споживача (п. 3.1. договору).

Фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку № 3 договору (п. 3.3. договору).

Споживач теплової енергії зобов`язується:

- до 01 (першого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (п. 4.2.2. договору).

- виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством (п. 4.2.4. договору).

- здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду (п. 4.2.18. договору).

Облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток № 2 договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. В разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг: спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком № 1 договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.1. договору).

Облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою: вул. Гоголя, буд. 27а (п. 6.2. договору).

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку № 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 6.4. договору).

Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше 01 (першого) числа місяця наступного за розрахунковим, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. В разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного додатком № 1 договору з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.5. договору).

Розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 договору (п. 6.6. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку № 3 договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п. 6.7. договору).

Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 (вісімдесят) % від вартості теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком № 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується (п. 6.8. договору).

Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію в продовж 5 (п`яти) календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його споживачу не пізніше 10 (десяти) календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий, період. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 6.9. договору).

Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача (п. 6.10. договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором затверджені національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 14.12.2010 за № 1842 (п. 7.1. договору).

Тариф для розрахунків за цим договором складає: Теплова енергія для категорії споживачів «населення» за 1Гкал (без ПДВ) - 242,92грн за 1 Гкал (з ПДВ) - 291,50 грн. Про зміну тарифів споживач повідомляється в порядку, визначеному п. 5.2.3 договору (п. 7.2. договору).

Сторони несуть відповідальність за порушення умов договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (п. 9.1. договору).

В разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.5.4. договору).

В разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18. договору - штраф у розмірі 5 % від наявної заборгованості (п. 9.5.5. договору).

Цей договір набуває юридичної сили з 01.01.2011, та діє до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього договору (п. 11.1. договору).

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому договору необмежена (п. 11.2. договору).

Зміна або припинення цього договору вчиняються у письмовій формі, та будуть дійсними лише в тому випадку, якщо вони викладені в письмовій формі, оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками обох сторін (п. 12.1. договору).

Зміни та доповнення, додатки, додаткові угоди до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони складені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін (п. 12.4. договору).

Сторони підписали додаток № 1 до договору «Розрахунок обсягів та вартості теплової енергії» (а.с. 64), додаток № 2 до договору «Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін» (а.с. 65).

25.09.2014 сторонами підписано додаткову угоду до договору (а.с. 68), в якій, у зв`язку з виникненням обставин, які впливають на витрати, необхідні для виконання обов`язків за договором про постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання на діючих умовах, а саме, на підставі Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014 за № 542 «Про затвердження норм споживання теплової енергії», відповідно до статей 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, керуючись статтею 188 Господарського кодексу України, сторони дійшли згоди щодо необхідності внесення змін в додаток № 1 до договору «Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії» (а.с. 69) з 01.10.2014.

10.10.2019 сторонами підписано додаткову угоду до договору (а.с. 70), в якій у зв`язку з виникненням обставин, які впливають на витрати, необхідні для виконання обов`язків за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі за текстом «договір») на діючих умовах, відповідно до статей 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, керуючись статтею 188 Господарського кодексу України, сторони дійшли згоди щодо необхідності внесення змін у додаток № 1 договору «Розрахунок планових обсягів теплової енергії» (а.с. 71) з 01.10.2019 (виключити квартиру № 7 площею 44,80 кв.м згідно акту від 03.09.2019 про відключення квартири від системи централізованого опалення житлового будинку).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору у період з березня 2018 року по березень 2020 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 651 142,32 грн., на підтвердження чого надав акти прийому-передачі теплової енергії:

- № 090395 від 31.03.2018 про поставку відповідачу у березні 2018 року теплової енергії на суму 66 612,96 грн. (а.с. 102);

- № 090395 від 30.04.2018 про поставку відповідачу у квітні 2018 року теплової енергії на суму 4 042,46 грн. (а.с. 103);

- № 090395 від 30.11.2018 про поставку відповідачу у листопаді 2018 року теплової енергії на суму 57 542,23 грн. (а.с. 104);

- № 090395 від 31.12.2018 про поставку відповідачу у грудні 2018 року теплової енергії на суму 67 670,30 грн. (а.с. 105);

- № 090395 від 31.01.2019 про поставку відповідачу у січні 2019 року теплової енергії на суму 85 711,44 грн. (а.с. 106);

- № 090395 від 28.02.2019 про поставку відповідачу у лютому 2019 року теплової енергії на суму 64 177,01 грн. (а.с. 107);

- № 090395 від 31.03.2019 про поставку відповідачу у березні 2019 року теплової енергії на суму 53 939,71 грн. (а.с. 108);

- № 090395 від 30.04.2019 про поставку відповідачу у квітні 2019 року теплової енергії на суму 63,17 грн. (а.с. 109);

- № 090395 від 31.10.2019 про поставку відповідачу у жовтні 2019 року теплової енергії на суму 4 121,27 грн. (а.с. 110);

- № 090395 від 30.11.2019 про поставку відповідачу у листопаді 2019 року теплової енергії на суму 49 864,56 грн. (а.с. 111);

- № 090395 від 31.12.2019 про поставку відповідачу у грудні 2019 року теплової енергії на суму 60 972,10 грн. (а.с. 112);

- № 090395 від 12.01.2020 про перерахунок поставленої відповідачу у грудні 2019 року теплової енергії на суму -14 615,02 грн. (а.с. 113);

- № 090395 від 31.01.2020 про поставку відповідачу у січні 2020 року теплової енергії на суму 70 870,42 грн. (а.с. 114);

- № 090395 від 12.02.2020 про перерахунок поставленої відповідачу у січні 2020 року теплової енергії на суму -9 749,01 грн. (а.с. 115);

- № 090395 від 29.02.2020 про поставку відповідачу у лютому 2020 року теплової енергії на суму 63 435,65 грн. (а.с. 116);

- № 090395 від лютого 2020 про перерахунок поставленої відповідачу у лютому 2020 року теплової енергії на суму - 11 386,70 грн. (а.с. 117);

- № 090395 від 31.03.2020 про поставку відповідачу у березні 2020 року теплової енергії на суму 37 869,77 грн. (а.с. 118).

Господарський суд зазначає, що акти прийому-передачі теплової енергії № 090395 від 31.12.2018, № 090395 від 31.01.2019, № 090395 від 28.02.2019, № 090395 від 31.03.2019 підписані сторонами та скріплені їх печатками без жодних зауважень чи заперечень.

В той же час решта вищевказаних актів прийому-передачі теплової енергії підписані лише зі сторони постачальника та відповідно не містять підписів та відтисків печатки споживача (відповідача).

Відповідно до п. 3.3. договору фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку № 3 договору.

Споживач теплової енергії зобов`язується до 01 (першого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (п. 4.2.2. договору).

Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача (п. 6.10. договору).

Позивач зазначає, що вищезазначені акти вручалися відповідачу відповідно до Реєстру вручення рахунків КП «Теплоенерго» та направлялись Укрпоштою, що підтверджується описом-вкладення, накладною Укрпошти № 877, фіскальним чеком від 29.05.2020 (а.с. 122-123).

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 4.2.2. договору обов`язок отримання від постачальника акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період покладений саме на споживача. З аналізу п. 4.2.2. та п. 6.10. договору вбачається, що отримавши самостійно у позивача акт здачі-приймання теплової енергії, відповідач повинен його розглянути та не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу позивача. В разі не згоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період. Неотримання теплопостачальним підприємством підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача.

Господарський суд зазначає, що будь-які заперечення відповідача, направлені ним на адресу позивача чи вручені йому іншим належним способом стосовно кількості чи якості поставленої теплоенергії, а також інші мотивовані заперечення стосовно підписання актів прийому-передачі теплової енергії № 090395 від 31.03.2018, № 090395 від 30.04.2018, № 090395 від 30.11.2018, № 090395 від 30.04.2019, № 090395 від 31.10.2019, № 090395 від 30.11.2019, № 090395 від 31.12.2019, № 090395 від 12.01.2020, № 090395 від 31.01.2020, № 090395 від 12.02.2020, № 090395 від 29.02.2020, № 090395 від лютого 2020, № 090395 від 31.03.2020 в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає вищевказані акти прийому-передачі теплової енергії підписаними зі сторони відповідача та прийнятими ним без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до п. 6.8. договору споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 % від вартості теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком № 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується.

Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію в продовж 5 календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства (п. 6.9. договору).

На виконання умов договору, позивач виставив відповідачу рахунки:

- № 090395 від 31.03.2018 на суму 66 612,96 грн. (а.с. 85);

- № 090395 від 30.04.2018 на суму 4 042,46 грн. (а.с. 86);

- № 090395 від 30.11.2018 на суму 57 542,23 грн. (а.с. 87);

- № 090395 від 31.12.2018 на суму 67 670,30 грн. (а.с. 88);

- № 090395 від 31.01.2019 на суму 85 711,44 грн. (а.с. 89);

- № 090395 від 28.02.2019 на суму 64 177,01 грн. (а.с. 90);

- № 090395 від 31.03.2019 на суму 53 939,71 грн. (а.с. 91);

- № 090395 від 30.04.2019 на суму 63,17 грн. (а.с. 92);

- № 090395 від 31.10.2019 на суму 4 121,27 грн. (а.с. 93);

- № 090395 від 30.11.2019 на суму 49 864,56 грн. (а.с. 94);

- № 090395 від 31.12.2019 на суму 60 972,10 грн. (а.с. 95);

- № 090395 від 12.01.2020 на суму -14 615,02 грн. (а.с. 96);

- № 090395 від 31.01.2020 на суму 70 870,42 грн. (а.с. 97);

- № 090395 від 12.02.2020 на суму -9 749,01 грн. (а.с. 98);

- № 090395 від 29.02.2020 на суму 63 435,65 грн. (а.с. 99);

- № 090395 від лютого 2020 на суму - 11 386,70 грн. (а.с. 100);

- № 090395 від 31.03.2020 на суму 37 869,77 грн. (а.с. 101).

Позивач зазначає, що вищезазначені рахунки вручалися відповідачу відповідно до Реєстру вручення рахунків КП «Теплоенерго» л/сч 090395 (а.с. 119-120) та направлялись на адресу відповідача поштою, на підтвердження чого надав опис вкладення, накладну Укрпошти № 877 та фіскальний чек (а.с. 122-123). Також, вищевказаним листом відповідачу направлявся акт звіряння від 28.05.2020 та досудова вимога на 694 505,30 грн.

Господарський суд зазначає, що відповідно до наданого позивачем Реєстру вручення рахунків КП «Теплоенерго» л/сч 090395 (а.с. 119-120) рахунок:

- № 090395 від 31.03.2018 на суму 66 612,96 грн. відповідач отримав 11.04.2018;

- № 090395 від 30.04.2018 на суму 4 042,46 грн. відповідач отримав 21.05.2018;

- № 090395 від 30.11.2018 на суму 57 542,23 грн. відповідач отримав 12.12.2018;

- № 090395 від 31.12.2018 на суму 67 670,30 грн. відповідач отримав 12.02.2019;

- № 090395 від 31.01.2019 на суму 85 711,44 грн. відповідач отримав 12.02.2019;

- № 090395 від 28.02.2019 на суму 64 177,01 грн. відповідач отримав 20.03.2019;

- № 090395 від 31.03.2019 на суму 53 939,71 грн. відповідач отримав 12.04.2019.

Також з реєстру вручення рахунків КП «Теплоенерго» л/сч 090395 вбачається, що рахунки: № 090395 від 30.04.2019 на суму 63,17 грн., № 090395 від 31.10.2019 на суму 4 121,27 грн., № 090395 від 30.11.2019 на суму 49 864,56 грн., № 090395 від 31.12.2019 на суму 60 972,10 грн., № 090395 від 12.01.2020 на суму -14 615,02 грн., № 090395 від 31.01.2020 на суму 70 870,42 грн., № 090395 від 12.02.2020 на суму -9 749,01 грн., № 090395 від 29.02.2020 на суму 63 435,65 грн., № 090395 від лютого 2020 на суму - 11 386,70 грн., № 090395 від 31.03.2020 на суму 37 869,77 грн. направлені відповідачу Укрпоштою.

Позивач надав до суду опис вкладення, накладну Укрпошти № 877 та фіскальний чек (а.с. 122-123), з яких вбачається, що було направлено, серед іншого, рахунки:

- № 090395 від 30.04.2019 на суму 63,17 грн.;

- № 090395 від 31.10.2019 на суму 4 121,27 грн.;

- № 090395 від 30.11.2019 на суму 49 864,56 грн.;

- № 090395 від 31.12.2019 на суму 60 972,10 грн.;

- № 090395 від 12.01.2020 на суму -14 615,02 грн.;

- № 090395 від 31.01.2020 на суму 70 870,42 грн.;

- № 090395 від 12.02.2020 на суму -9 749,01 грн.;

- № 090395 від 29.02.2020 на суму 63 435,65 грн.;

- № 090395 від лютого 2020 на суму -11 386,70 грн.;

- № 090395 від 31.03.2020 на суму 37 869,77 грн.

Господарський суд зазначає, що з наданих позивачем опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 122-123) вбачається, що вказаному поштовому відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 877.

Позивач надав до суду роздруківку з сайту Укрпошти (а.с. 127-129), відповідно до якої, за результатами пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 877 на WEB сторінці Укрпошти (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku), вбачається, що відправлення за вищевказаним номером вручено отримувачу 04.06.2020.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлену теплову енергію сплатив частково, а саме 22.06.2020 сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 56 637,02 грн., на підтвердження чого надав виписку про рух коштів (а.с. 121). У зв`язку із викладеним у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 594 505,30 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу досудову вимогу (а.с. 126), в якій вимагав сплатити заборгованість. Разом із досудовою вимогою позивач направив відповідачу акт звіряння.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної досудової вимоги з актом звіряння позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 124).

Господарський суд зазначає, що з наданих позивачем копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 124) вбачається, що вказаному відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 622.

Позивач надав до суду роздруківку з сайту Укрпошти (а.с. 130-132), відповідно до якої за результатами пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 622 на WEB сторінці Укрпошти (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) вбачається, що відправлення за вищевказаним номером вручено отримувачу 15.07.2020.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Відповідно до п. 9.5.4. договору в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку із викладеним позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 180 288,32 грн. за загальний період з 17.04.2018 по 20.07.2020

Відповідно до п. 4.2.18. договору споживач теплової енергії зобов`язується здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

Позивач зазначає, що неодноразово направляв на адресу відповідача акти звіряння.

Як вказано вище, позивач надав до суду опис вкладення, накладну Укрпошти № 877 та фіскальний чек (а.с. 122-123), з яких вбачається, що відповідачу було направлено, серед іншого, акт звіряння від 28.05.2020 у 2 примірниках.

Господарський суд зазначає, що вказаному поштовому відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 877. Відповідно до наданої позивачем роздруківки з сайту Укрпошти (а.с. 127-129) за результатами пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 877 на WEB сторінці Укрпошти вбачається, що відправлення за вищевказаним номером вручено отримувачу 04.06.2020.

Також, як зазначено вище, позивач разом із досудовою вимогою направив відповідачу акт звіряння від 13.07.2020 у 2 примірниках.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної досудової вимоги з актом звіряння, позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 124). Вказаному поштовому відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 622.

Відповідно до наданої позивачем роздруківки з сайту Укрпошти (а.с. 130-132) за результатами пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 622 на WEB сторінці Укрпошти вбачається, що відправлення за вищевказаним номером вручено отримувачу 15.07.2020.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення п. 4.2.18. договору направлені йому акти звірки не підписав.

Відповідно до п. 9.5.5. договору в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18. договору - штраф у розмірі 5 % від наявної заборгованості.

У зв`язку із викладеним позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 29 725,26 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої теплової енергії в сумі 594 505,30 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 594 505,30 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 19 358,96 грн. та інфляційні втрати за період з по у розмірі 41 282,46 грн. (станом на 20.07.2020).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та 3% річних позивача та встановлено, що він виконаний не правильно, а саме при розрахунку позивачем застосовано неправильну дату здійсненої відповідачем часткової оплати, у зв`язку із чим не правильно визначено періоди нарахування пені та 3% річних на заборгованість за поставлену теплову енергію у березні 2018 року.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 180 207,56 грн. та 3% річних у розмірі 19 337,12 грн.

Розмір штрафу та інфляційних втрат позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 865 057,70 грн., з яких: 594 505,30 грн. - основний борг, 180 207,56 грн. - пеня, 29 725,26 грн. - штраф, 19 337,12 грн. - 3% річних, 41 282,46 грн. - інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 1,30 грн. (0,01 %), на відповідача - 12 976,10 грн. (99,99 %).

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 13725,86грн. (згідно з платіжними дорученнями №13731 від 21.07.2020 на суму 9827,20грн., №12415 від 27.04.2020 на суму 3898,66грн.), замість 12977,40грн.

Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 748,46 грн. (платіжне доручення №12415 від 27.04.2020 на суму 3898,66грн. - а.с.12).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 748,46 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 3" (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гоголя, буд. 27-А, ідентифікаційний код 23642289) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ідентифікаційний код 32688148) 865 057,70 грн., з яких: 594 505,30 грн. - основний борг, 180 207,56 грн. - пеня, 29 725,26 грн. - штраф, 19 337,12 грн. - 3% річних, 41 282,46 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 976,10 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.11.2020

Суддя І.В. Мілєва