ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2972/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф", м.Харків,
про стягнення 189375,17 грн,
за участю представників:

позивача - Скребця О.М. (довіреність б/н від 08.05.2020);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд", м.Харків, 15.09.2020 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф", м.Харків, про стягнення заборгованості в загальному розмірі 189375,17 грн, яка складається з наступних сум: сума основного боргу - 145564,00 грн; річні (10% за договором) у сумі 9930,26 грн; інфляційні в сумі 2056,24 грн; пеня за порушення грошового зобов`язання в сумі 17268,27 грн; штраф за порушення грошового зобов`язання - 14556,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору поставки № 362 від 14.11.2017 та приписів чинного законодавства, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснив оплату за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/2972/20; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 08.10.2020, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем було здійснено вибіркове нарахування суми інфляційного збільшення, а саме не включено до розрахунків індекс дефляції за серпень 2020 року. Крім того, на думку відповідача, позивачем було порушено порядок нарахування пені, а саме допущені систематичні помилки при розрахунку штрафних санкцій за кожен період прострочення. Також відповідач зазначив, що позивачем було порушено строки нарахування штрафних санкцій, оскільки нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України. Експрес-накладні, надані позивачем, не доводять факту поставки відповідачу товару у кількості, асортименті та за ціною, вказаною у видаткових накладних. Відтак, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за Договором поставки № 362 від 14.11.2017.

19.10.2020 позивачем надано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач виклав свої аргументи в обґрунтування заперечень проти доводів відповідача.

30.10.2020 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Дане клопотання обґрунтовано тим, що у період з 10.09.2020 по 13.10.2020 ТОВ "ТД "Фідлайф" було повністю погашено суму основної заборгованості в розмірі 145564,00 грн, яка утворилася на підставі Договору поставки № 362 від 14.11.2017, та стягнення якої, на думку відповідача, є предметом спору у даній справі.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.11.2020, представник позивача підтвердив сплату відповідачем суми основного боргу та підтримав позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки до предмету спору в даній справі крім стягнення суми основного боргу - 145564,00 грн; також входить стягнення річних (10% за договором) у сумі 9930,26 грн; інфляційних у сумі 2056,24 грн; пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 17268,27 грн та штрафу за порушення грошового зобов`язання в сумі 14556,40 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

14.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" (відповідач) було укладено Договір поставки № 362, згідно п. 1.1 якого позивач, як постачальник, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати, а відповідач, як покупець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та своєчасно оплатити медикаменти та препарати ветеринарного призначення.

Додатком №1 до Договору є довіреність № 1 на отримання товарно-матеріальних цінностей представниками покупця - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Як свідчать матеріали справи, на виконання вказаного Договору позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 2762681,50 грн на адресу відповідача, що підтверджується відповідними видатковими накладними, доданими позивачем до позовної заяви.

Товари було відвантажено частково за товарно-транспортними накладними, частково самостійним вивозом відповідачем, частково через перевізника ТОВ "Нова пошта" відповідно до умов Договору № 200638 від 30.01.2018.

Прийняття робіт та передача товару підтверджується також відповідними актами прийому передачі виконаних робіт з ТОВ "Нова Пошта".

Пунктом 3.7 Договору передбачено погашення покупцем заборгованості в порядку черговості.

За таких обставин, товар згідно накладних № 1670, № 1671 та № 1714, у порядку черговості та станом на 10.09.2020 був оплачений відповідачем лише частково, на загальну суму 2615117,50 грн.

Отже, станом на 11.09.2020 сума основного боргу відповідача за отриманий, але не сплачений товар, складає 145564,00 грн.

Відповідно до умов п. 3.3 Договору, покупець здійснює оплату товару на умовах відстрочення платежу, але не більш ніж 14 календарних днів з дати отримання товару.

Як вбачається з матеріалів справи, за вказаним Договором остання поставка товару здійснена 17.12.2019, за якою товар було отримано покупцем 20.12.2019. Остаточно товар повинен бути сплачений в строк до 04.01.2020, чого зроблено не було.

З метою врегулювання спору між сторонами позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за № 78 від 01.04.2020, з актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.04.2020. Дана претензія була отримана відповідачем 21.04.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, станом на 08.09.2020 претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді.

Крім того, на адресу відповідача було направлено електрону форму Акту звіряння взаємних розрахунків станом на 26.08.2020, відповідно до якого у позивача рахується заборгованість у сумі 145564,00 грн.

Станом на 10.09.2020 акт не був підписаний та направлений відповідачем на адресу позивача.

Вищевказану суму заборгованості було сплачено відповідачем у період з 10.09.2020 по 13.10.2020, що підтверджується випискою по рахунку відповідача в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м.Києві та не заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку несплати, неповної або несвоєчасної сплати за товар покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день такого прострочення.

Згідно з п. 7.3 Договору, у випадку несплати або несвоєчасної сплати за товар у строк, що перевищує 30 календарних днів з дати кінцевого розрахунку, визначеного п. 3.3 даного Договору, покупець виплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від несплаченої суми.

За умовами п. 7.4 Договору, у випадку несплати, неповної або несвоєчасної сплати за товар покупець на вимогу постачальника сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 10 (десять) процентів річних у порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині повної та своєчасної оплати товару, позивачем було здійснено нарахування пені в сумі 17268,27 грн; 10% річних у сумі 9930,26 грн; інфляційних втрат у сумі 2056,24 грн та штрафу в сумі 14556,40 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення вищевказаних сум штрафних санкцій законними та обґрунтованими.

При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача щодо порушень строків нарахування штрафних санкцій (пені), виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 611 та ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штраф, пеня), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.

Відповідно до умов Договору поставки № 362 від 14.11.2017 (п. 7.2), покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення. Згідно з п. 7.7 Договору, нарахування штрафних санкцій (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання за Договором здійснюється за весь період прострочення.

За таких обставин, розрахунок штрафних санкцій за визначені у позовній заяві строки, здійснено позивачем відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" в частині стягнення з відповідача пені в сумі 17268,27 грн; 10% річних у сумі 9930,26 грн; інфляційних втрат у сумі 2056,24 грн та штрафу в сумі 14556,40 грн обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення основного боргу в сумі 145564,00 грн суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача, з вини якого спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" (61166, м.Харків, вул. Новгородська, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" (61001, м.Харків, вул. Смольна, буд. 30; ) - заборгованість у загальному розмірі 43811,17 грн (у тому числі: 10% річних у розмірі 9930,26 грн; інфляційні втрати в розмірі 2056,24 грн; пеню за порушення грошового зобов`язання в розмірі 17268,27 грн; штраф за порушення грошового зобов`язання в розмірі 14556,40 грн); а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2840,63 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в сумі 145564,00 грн провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "10" листопада 2020 р.

Суддя Н.М. Кухар