ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р.Справа № 922/2033/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

При секретарі Лепенець К.В.

за участю представників :

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К" про відшкодування судових витрат (вх.№23684 від 12.10.2020 року) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кисет" (62458, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К" (61058, м.Харків, вул. Данилевського, буд. 12, кв. 22)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кисет" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К" в якій просить суд стягнути з останнього 199 348, 60 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч триста сорок вісім гривень 60 коп.) в рахунок відшкодування матеріальних збитків., з яких 97552 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 65 коп. - збитки, завдані неналежним виконанням договірних зобов`язань 4 квітня 2020 р. та 101 796, 60 (сто одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень 60 коп.) - збитки, завдані неналежним виконанням договірних зобов`язань 12 квітня 2020 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Технології К» на користь 50 000, 00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральних (немайнових) збитків.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1402 про взяття під охорону шляхом спостереження за допомогою пульту централізованого спостереження ТОВ «Охорона і Технології К» за станом засобів сигналізації, що встановлена на об`єктах Замовника, з виїздом групи реагування при надходженні сигналу «Тривога» та їх технічне обслуговування .

В якості правових підстав позову вказує на норми статей 20, 173-175, 193, 216-218 ГК України, статті 11-16, 258, 509, 611,1166ЦК України.

Рішенням господарського суду від 29.10.2020 року, в задоволенні позовних відмовлено повністю.

В засіданні 29 жовтня 2020 року, до закінчення судових дебатів у справі, представником відповідача заявлена усна заява про те, що в зв`язку із розглядом справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу.

29.10.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К", через канцелярію суду (вх.№25215) надійшла заява щодо відшкодування судових витрат, в якій представник відповідача просить суд стягнути з позивача 11 693,0грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2020 зазначену заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.11.2020.

05.11.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К", через канцелярію суду (вх.№25215) надійшла уточнена заява про відшкодування судових витрат , в якій останній просить суд стягнути з останнього 11 693,0грн. витрат на професійну правничу допомогу.

06.11.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кисет", через канцелярію суду (вх.№25903) надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1500,0грн.

09.11.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кисет", через канцелярію суду (вх.№25982) надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1500,0грн.

Заявник(відповідач) в судове засідання 09.11.2020 року, не з`явився.

Позивач, також явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про те через канцелярію суду (вх.№25549) надіслав заяву про залучення до справи доказів щодо витрат понесених на правничу допомогу, а саме:

- Засвідчену копію договору про надання правничої допомоги від 02.12.2019р.:

- Засвідчену копію Додаткової угоди №1 від 01.06.2020р. до Договору б/н від 02.12.2019р;

- Засвідчену копію Акту №1 про обсяг та зміст наданої правничої допомоги від 30.10.2020р.

- Виписку банку по рахунку АЮ «Антона Мартиненка» за 15.1(01 суму 23 000,0 грн.

Зокрема вказує на те, що розмір витрат, що поніс позивач, окрім судового збору, становить 23 000,0 грн., які відповідно до вимог п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України можуть бути стягнути з Відповідача за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача на вищевказане судове рішення.

Господарським судом, вказана заява долучена до матеріалів справи, однак господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки з приводу витрат на правову допомогу, які викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Зокрема, у постанові зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Згідно ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається, зокрема у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

В даному випадку враховуючи прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, господарський суд вважає передчасною вищеозначену заяву про розмір витрат, що поніс позивач в сумі 23 000,0 грн., які відповідно до вимог п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України можуть бути стягнути з Відповідача за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача на вищевказане судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, відповідачем долучено до заяви щодо вирішення питання про розподіл судових витрат наступні документи:

- копія договору №1 від 29.09.2020 року про надання правової допомоги,

- копія ордеру серії №ХВ 000214 від 29.09.2020 року,

- копія рахунку №1 від 29.09.2020 року,

- копія додаткової угоди від 30.09.2020 року до договору №1 від 29.09.2020 року,

- прокол узгодження договірної ціни від 30.09.20202 року,

- копія платіжного доручення №1 від 08.10.2020 року ,

- примірник рахунку №1 від 08.10.2020 року,

- копія платіжного дорученням № 97488461 від 13.10.2020 року на суму 4620,00 грн.,

- копія платіжного доручення № 97488473 від 21.10.20020 р. на суму 4073, 00 грн. (оригінал наявний в банківській установі).

- примірник рахунку № 1 від 19.10.2020 р. на суму 4073,00 грн;

- примірник акту № 1 від 27.10.2020 р. виконаних робіт (наданих послуг) за договором №1 про надання правової допомоги від 29.09.2020 р. (період: вересень-жовтень 2020 року).

- копія рахунку №1 від 28.10.2020 року на суму 1500,0грн.

- копія платіжного доручення № 97488486 від 29.10.2020 р. на суму 1500, 00 грн. (оригінал наявний в банківській установі);

- примірник акту № 2 від 03.11.2020 р. виконаних робіт (наданих послуг) за договором №1 про надання правової допомоги від 29.09.2020 р. (період: вересень-жовтень 2020 року).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).

Таким чином, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підтвердженими доказами.

Щодо поданого позивачем клопотання (вх.№25982 від 09.11.2020р.) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У клопотанні позивач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1500,0 грн.

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом в процесі розгляду справи, між відповідачем і адвокатом укладений договір № 1 про надання правової допомоги від 29.09.2020 р., строком дії до 30.09.2020 р., до договору долучений протокол узгодження договірної ціни від 29.09.2020 р., згідно до якого розмір гонорару адвоката розраховується наступним чином:

представництво у Господарському суді Харківської області по справі №922/2033/20 -1500 грн. (фіксована вартість). Гонорар стягується незалежно від того, чи відбулося судове засідання і таке залежало не від волі Адвоката. 3 перетином перерви у судовому засіданні розмір гонорару збільшується у 100 % розмірі,

Також, між відповідачем і адвокатом укладена додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 30.09.2020 р., за змістом якої строк дії договору № 1 про надання правової допомоги від 29.09.2020 р. продовжений до 31.12.2020 р. До додаткової угоди від 30.09.2020 р. долучений протокол узгодження договірної ціни від 30.09.2020 р., згідно до якого розмір гонорару адвоката розраховується наступний чином:

- представництво у Господарському суді Харківської області по справі № 922/2033/20 1500 грн. (фіксована вартість). Гонорар стягується незалежно від того, чи відбулося судове засідання і таке залежало не від волі Адвоката. 3 перетином перерви у судовому засіданні розмір гонорару збільшується у 100 % розмірі,

- ознайомлення із матеріалами справи у Господарському суді Харківської області по справі № 922/2033/20 -2500 грн. (фіксована вартість),

- складання заяв, клопотань 620 грн/стор. (фіксована вартість),

- складання скарг, заперечень, пояснень, відзиву на позов, відповіді на відзив, інших документів 850грн/стор. (фіксована вартість).

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи, що у даній справі позивачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд оцінив витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною.

Слід також відзначити, що адекватність та розумність розміру вказаних витрат вбачається із їх співмірності із розміром судового збору за подання позовної заяви у даній справі.

Здійснивши аналіз суті та вартості кожної наданої послуги, суд дійшов до висновку, що посилання позивача на їх цілком неспівмірність з ціною позову, є необґрунтованою та суб`єктивною думкую позивача, яка не підтверджена жодним доказом.

Отже, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката Защук Валентини Володимирівни на суму 11693,0грн. відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з позивача, оскільки наявний спір виник внаслідок неправомірних дій позивача.

Керуючись ст.ст.126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К" про відшкодування судових витрат (вх.№23684 від 12.10.2020 року) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кисет" (62458, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона і Технології К" (61058, м. Харків, вул. Данилевського, буд. 12, кв. 22, ) - 11 693,0грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2020 року.

Суддя О.О. Присяжнюк