ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 справа № 914/2402/19

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача Львівського комунального підприємства «Навколо базару», м.Львів

про стягнення 61 938,84 грн недоврахованої електричної енергії.

За участю представників:

від позивача: Горбунова О.Л. адвокат (ордер серія ВС №1007547 від 12.11.2019 р.);

від відповідача: Кріль Т.Є. адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001083; довіреність №108 від 10.02.2020 р.).

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Львівського комунального підприємства «Навколо базару» про стягнення 61 938,84 грн недорахованої електричної енергії. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27.11.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 18.12.2020р.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем і відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

17.12.2019 р. до канцелярії суду представником відповідача подано заяву (вх.№3507/19) про залучення Франківської районної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того, 17.12.2019 р. до канцелярії суду представником відповідача подано клопотання (вх.№53055/19) в якому він просить суд витребувати у Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» опломбований пакет з номером пломби А 16498 для огляду в судовому засіданні.

Також, 17.12.2019 р. до канцелярії суду представником відповідача подано клопотання (вх.№53054/19) в якому він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що ЛКП «Навколо базару» (відповідач) звернувся із інформаційними запитами та зверненнями, з метою отримання інформації, котра є необхідною для висловлення позиції щодо заперечення у позові. В підтвердження чого відповідачем долучено копії інформаційних запитів та звернень від 17.12.2019 р.

Ухвалою від 18.12.2019 р. суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 22.01.2020 р. Також, у вказаній ухвалі суд зазначив: заяву відповідача про залучення до участі у справі Франківської районної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розглянути у судовому засіданні 22.01.2020 р.; клопотання відповідача про витребування у Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» опломбованого пакету з номером пломби А 16498, розглянути у судовому засіданні 22.01.2020 р.

14.01.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву за вих.№6 від 13.01.2020 р. (вх.№1828/20) з доказами надіслання 14.01.2020 р. даного відзиву на адресу позивача.

Крім того, 14.01.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання про витребування доказів (вх.№1830/20).

В судовому засіданні 22.01.2020 р. судом оголошено перерву до 27.01.2020 р.

24.01.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву за вих. б/н від 23.01.2020 р. (вх.№3941/20) з доказами надіслання 23.01.2020 р. даних додаткових пояснень з додатками на адресу позивача.

27.01.2020 р. представником позивача подано до канцелярії суду відповідь на відзив (вх.№4149/20), до якої було долучено докази які відповідач просив витребувати згідно клопотання від 14.01.2020 р.

27.01.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання (вх.№4283/20) яким просить долучити до матеріалів справи наступні документи: копію відповіді Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради; копію листа ПАТ «Львівобленерго» за вих.№145-6125 від 19.10.2016 р.

Враховуючи те, що представник позивача подав докази, які відповідач просив витребувати у клопотанні (вх.№1830/20 від 14.01.2020 р.), представник відповідача не підтримував вказаного клопотання.

Ухвалою від 27.01.2020 р. суд постановив перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/2402/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи почати зі стадії відкриття провадження у справі та призначив підготовче засідання на 19.02.2020 р. Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (вх.№3507/19 від 17.12.2019 р.). Також вказаною ухвалою суд залишив без розгляду клопотання Львівського комунального підприємства «Навколо базару» про витребування доказів (вх.№1830/20 від 14.01.2020 р.).

06.02.2020 р. представником позивача подано до канцелярії суду клопотання (вх.№6386/20) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії ухвали Львівської міської ради №452 від 14.12.2006 р.; копії ухвали Львівської міської ради №1767 від 17.04.2008 р.; копії Наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури №457 від 03.09.2010 р.; копії Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 19.08.2010 р.; копії листа ЛКП «Навколо базару» №337 від 10.08.2010 р.; копії додаткової угоди про внесення змін до договору про постачання електричною енергією №90438 від 26.01.2005 р. від 12.01.2011 р. з додатками; копії листа ЛКП «Навколо базару» №35 від 31.01.2019 р.; копії розпорядження Франківської районної адміністрації №643 від 04.12.2018 р.

14.02.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву за вих. б/н від 13.02.2020 р. (вх.№8114/20) з доказами надіслання 13.02.2020 р. даних додаткових пояснень на адресу позивача.

19.02.2020 р. представником відповідача подано до канцелярії суду пояснення на позовну заяву за вих. б/н від 18.02.2020 р. (вх.№8888/20).

Ухвалою від 19.02.2020 р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 11.03.2020 р.

11.03.2020 р. представником позивача подано до канцелярії суду заперечення на пояснення та додаткові пояснення ЛКП «Навколо базару» (вх.№11886/20) з доказами надіслання 10.03.2020 р. даного заперечення на адресу відповідача.

11.03.2020 р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю представника відповідача прибути в судове засідання по причині тимчасової непрацездатності.

Ухвалою від 11.03.2020 р. суд постановив задовольнити заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи, продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 27.04.2020 р. включно та відкласти підготовче засідання на 08.04.2020 р.

31.03.2020 р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№14372/20) у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими в Україні. У вказаному клопотанні представник позивача просить відкласти розгляд справи на іншу дату поза межами введеного карантину та надзвичайної ситуації, без участі представника позивача справу не розглядати.

30.03.2020 р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№14237/20) у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими в Україні. Дату наступного судового засідання просить призначити поза межами карантину.

Ухвалою від 08.04.2020 р. суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання; відклав підготовче засідання без визначення дати. При цьому суд керувався постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (з врахуванням змін та доповнень) якою з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України було введено карантин.

Ухвалою від 15.06.2020 р. суд постановив призначити підготовче судове засідання на 15.07.2020 р.

Судове засідання у даній справі, призначене на 15.07.2020 р. не відбулось, у зв`язку із проведенням санітарної дезинфекції приміщення суду в період з 14.07.2020 - 15.07.2020 р.

Ухвалою від 16.07.2020 р. суд постановив підготовче судове засідання у справі призначити на 09.09.2020 р.

В судовому засіданні 09.09.2020 р. судом оголошено перерву до 23.09.2020 р.

22.09.2020 р. представником позивача подано до канцелярії суду клопотання (вх.№ 27425/20) яким долучено до матеріалів справи: копію Наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури №457 від 03.09.2010 р.; копію Розпорядження Франківської районної адміністрації №452 від 27.09.2010 р.; копію Акту приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 19.08.2010 р.

23.09.2020 р. представником відповідача подано заперечення у справі (вх.№27543), яке було нарочно вручено представнику позивача у судовому засіданні 23.09.2020 р.

Ухвалою від 23.09.2020 р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.10.2020 р.

Представник позивача в судове засідання 19.10.2020 р. для розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 19.10.2020 р. для розгляду справи по суті з`явився, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 19.10.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 26.01.2005 р. укладено договір про постачання електричної енергії №90438, за яким позивач взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію відповідачу, а відповідач у свою чергу, оплачувати вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору. 04.07.2019 р. представниками ПрАТ «Львівобленерго» при перевірці на об`єкті відповідача (підвальне приміщення житлового будинку) за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 76, було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника: п.2.1. Методики п.1.2.1. п. 5.5.5., п.2.3.3.,п.7.6., п.8.2.4., п.8.2.5. ПРРЕЕ (самовільне підключення підвального приміщення житлового будинку). За результатами перевірки складено Акт про порушення №032325 від 04.07.2019 р.

23.08.2019 р. комісією ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення прийнято протокольне рішення №032325-б про нарахування відповідачу за період 12 місяців (з 04.07.2018 р. по 04.07.2019 р.) 61 938,84 грн вартості необлікованої електроенергії.

Так як в добровільному порядку відповідач вартості необлікованої електроенергії не сплатив, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 61 938,84 грн недорахованої електричної енергії. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву відповідач проти позову заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач проти позову заперечує за наступних підстав:

1) Позивачем не зазначено в чому полягає порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії саме ЛКП «Навколо базару», оскільки як стверджує відповідач, ЛКП «Навколо базару» не користується, не має у власності та не орендує підвальне приміщення у будинку №76 по вул.Героїв УПА у м.Львові, а лише надає житлово-комунальні послуги співвласникам вказаного будинку. У своїй діяльності ЛКП керується, в тому числі і рішенням Львівської міської ради №561 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові індивідуально по кожному будинку». Встановлення факту самовільного підключення в будинку, якому ЛКП надає житлово-комунальні послуги та складений акт за участі представника ЛКП не доводить, що саме ЛКП вчинило правопорушення.

2) Позивачем не доведено протиправність поведінки ЛКП «Навколо базару» тобто заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Про завдані збитки позивач наголошує в рахунку №32-032325-б від 23.08.2019 р. на суму 61 938,84 грн; розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та завданих збитків; протоколі засідання комісії Львівським МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення №032325-б від 23.08.2019 р.

3) У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. На момент виявлення порушення 04.07.2019 року діяла Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена Національною комісією регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. за №562. Втрата чинності 27.07.2019 року. У відповідності до п.3.5 даної Методики час використання самовільного підключення протягом доби приймається 8 годин (а не 12 годин, як розраховує позивач). Також відповідач заперечив щодо періоду нарахування - 12 календарних місяців. На думку відповідача, представниками позивача під час проведення контрольних оглядів була можливість виявлення необлікованої енергії, а відтак розмір та період нарахування є завищений та не доведений.

4) на думку відповідача, ЛКП «Навколо базару» є неналежним відповідачем, з огляду на підстави викладені у відзиві на позовну заяву. В силу Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. №417-VІІІ, який набрав чинності з 01.07.2015 року власники квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку є співвласниками цього будинку. У відповідності до ч. 1 ст. 5 вищевказаного закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. У відповідності до ч. 6 ст. 1 вищевказаного закону спільне майно багатоповерхового будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначенні для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку... У відповідності до ч. 8 ст. 1 вищевказаного закону управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. На думку відповідача, вимоги щодо порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії та недоврахування електричної енергії та відшкодування збитків повинні бути заявлені до співвласників будинку №76 по вул.Героїв УПА у м.Львові, зокрема до власника приміщень, які використовували позаоблікове підключення.

Відтак, відповідач вважає, що підстави стягнення з нього вартості необлікованої електричної енергії відсутні.

Обставини встановлені судом.

26.01.2005 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у подальшому у ПАТ «Львівобленерго», а згодом у ПрАТ «Львівобленерго», п. 1.1. Статуту ПрАТ «Львівобленерго») (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - постачальник) та Львівським комунальним підприємством «Навколо базару», в особі директора Іваськевича Івана Васильовича, що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №90438, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. У випадку зміни законодавства сторони зобов`язуються дотримуватись вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 2. договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 2.1.2. договору постачальник електричної енергії зобов`язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання, схем електропостачання, визначених додатками №11 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», №6 «Однолінійна схема»; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Між сторонами укладено додатки №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», додатки №6 «Однолінійна електрична схема» та додаток №11 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», якими визначено відповідальність споживача (відповідача) за електрообладнання та електромережу.

Згідно з додатками №9 до Договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №11 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», нежитлові приміщення споживача, до яких за договором постачається електрична енергія (Заг. будинковий), знаходяться, зокрема, за адресою: м. Львів, вул. Тургенєва, 76.

Ухвалою Львівської міської ради №1767 від 17.04.2008 р. перейменовано вул.І.Тургенєва на вул.Героїв УПА.

Відповідно до п. 2.2.1.-2.2.2., п.2.3.5. договору споживач зобов`язувався виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електричної енергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Згідно п.п. 3.1.5 п. 3.1. договору постачальник має право доступу до засобів (систем) обліку електричної енергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

12.01.2011 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у подальшому у ПАТ «Львівобленерго», а згодом у ПрАТ «Львівобленерго», п. 1.1. Статуту ПрАТ «Львівобленерго») (енергопостачальна організація) та Львівським комунальним підприємством «Навколо базару», в особі директора Шлюбик Олени Іванівни, що діє на підставі Статуту (споживач) було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №90438 від 26.01.2005 р., відповідно до умов якої були внесені доповнення до договору про постачання електричної енергії №90438 від 26.01.2005 р.

Відповідно до технічної документації, укладеної позивачем та відповідачем, зокрема, додатком до №11 від 12.01.2011 р. до договору №90438 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» щодо житлового будинку 76 по вул.Героїв УПА у місті Львові, пункт 7, споживач несе відповідальність за технічний стан ввідного пристрою приміщень гуртожитку, к/в ж/б (5 під`їзд), к/в 12254 ж/б по вул.Героїв УПА, 76 КЛ-1Кв від ТП-421 к/в ж/б (5 під`їзд) КЛ-1Кв від ТП-421-к/в 12254 ж/б, КЛ-1Кв к/в 12254 ж/б ввідний пристрій приміщень гуртожитку та стан внутрішньо будинкової електромережі.

04.07.2019 р. працівниками ПрАТ «Львівобленерго» проведено перевірку дотримання споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 (надалі Правила, ПРРЕЕ), на об`єкті відповідача (підвальне приміщення житлового будинку) за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 76, за результатами якої було складено акт про порушення №032325. Як вбачається із зазначеного акта, споживачем здійснене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника: п.2.1. Методики п.1.2.1. п. 5.5.5., п.2.3.3.,п.7.6., п.8.2.4., п.8.2.5. ПРРЕЕ (самовільне підключення підвального приміщення житлового будинку). До акту додано схему підключення електроустановки споживача та матеріали фотофіксації порушення. Акт складено двома представниками ПрАТ «Львівобленерго», а саме: інженером з технічного аудиту С.Яцишиним, посвідчення №02475, табельний номер 8944, дійсний до 31.03.2024 р. та інженером з технічного аудиту О.Малопінським посвідчення №02469, табельний номер 15894, дійсний до 31.03.2024 р. за участю головного інженера ЛКП «Навколо базару» - Ковалко О.М. Представник споживача (головний інженер ЛКП «Навколо базару» - Ковалко О.М.) підписав вказаний акт із зауваженнями: «Дане приміщення використовується для складу інвентаря. Споживання в даному приміщенні є чотири лампочки потужністю 60 Вт.». Схему самовільного підключення, що є додатком до акту, також підписано головним інженером відповідача - Ковалко О.М. особисто без зауважень.

Засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» в присутності Ковалко О.М. з розгляду актів про порушення щодо перегляду акта про порушення №032325 від 04.07.2019 р. відкладалося з 12.07.2019 р. на 16.08.2019 р., з 16.08.2019 р. на 23.08.2019 р.

23.08.2019 р. відбулося засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення в присутності головного інженера ЛКП «Навколо базару» Ковалко О.М., зокрема, щодо акту про порушення №032325 від 04.07.2019 р.

За результатами засідання, комісією прийнято рішення про нарахування споживачеві вартості необлікованої електричної енергії та збитків за порушення ПРРЕЕ та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за період 12 місяців (з 04.07.2018 р. по 04.07.2019 р.) в сумі 61 938,84 грн. Рішення оформлене протоколом №032325-б від 23.08.2019 р.

При розгляді зазначеного акту про порушення комісія ПрАТ «Львівобленерго» керувалось розділом 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії «Визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення цих Правил», затвердженими постановою НКРЕ №312 від 14.03.2018 р. (далі - ПРРЕЕ) із змінами та доповненнями від 18.07.2019 р.

Підпункт 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ вказує, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеними цими Правилами, у разі виявлення такого порушення як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Пунктом п. 8.4.12 передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 6-8 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт год), розраховується за формулою Wдоб.с.п.=Р*tдоб.

Розрахунок проведений для алюмінієвого проводу перерізом 4 мм кв. для якого допустимий струм 1= 32А, при якому потужність самовільного підключення буде рівна 6,336 кВт. Час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу).

Протокол підписаний членами комісії та представником споживача (головним інженером ЛКП «Навколо базару» Ковалко О.М.), в якому останній зазначив, що з протоколом не згідний.

У зв`язку з прийнятим рішенням, споживачу було виставлено до оплати рахунок за необліковану електричну енергію №32-032325-б від 23.08.2019р. на суму 61 938,84 грн, з терміном оплати до 22.09.2019 р.

Протокол засідання комісії та розрахунковий документ скеровано відповідачу рекомендованим листом №30-02571 від 27.08.2019 р.

У зв`язку з незгодою споживача із протоколом №032325-б від 23.08.2019 р., ЛКП «Навколо базару» звернулося до постачальника із заявою від 23.08.2019р. №307, в якій просило провести перерахунок згідно протоколу №032325 від 23.08.2019 р. по вул.Героїв УПА, 76, у зв`язку з тим, що підвальне приміщення 4-го під`їзду вищенаведеного будинку освітлювались за рахунок 4-ох лампочок потужністю 60 Вт.

Розглянувши вказану заяву відповідача, ПрАТ «Львівобленерго» скерувало на адресу відповідача лист-відповідь №134-3902 від 06.09.2019 р., про відмову в задоволенні клопотання ЛКП «Навколо базару» щодо перерахунку по акту порушень.

З огляду на те, що рахунок у визначений в ньому строк оплачений відповідачем не був, ПрАТ «Львівобленерго» просить стягнути з відповідача 61 938,84 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки суду.

Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., (із змінами та доповненнями - в подальшому ПКЕЕ), а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії (в подальшому - ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року.

Уклавши договір №90438 від 26.01.2005 р., сторони зобов`язалися під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (надалі ПКЕЕ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 р. №312, яка набрала чинності 19.04.2018 р., затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п. 1.1.1. ПРРЕЕ).

Згідно Постанови НКРЕКП від 23.11.2018 р. №1479, ПрАТ «Львівобленерго» () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набуває чинності з 01 січня 2019 року, у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПрАТ «Львівобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Отже, позивач є оператором системи розподілу електричної енергії.

Відповідно до пп. 2-4 п. 5.1.1. ПРРЕЕ, оператор системи має право, зокрема, на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

За приписами пп. 1, 5, 12 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору.

Згідно п. 1.2.1. ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Підпунктом 2.3.3. ПРРЕЕ визначено, що електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами. Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Відповідно до п. 7.6. ПРРЕЕ, у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Приписами п. 2, 4, 13 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; неукладення договорів відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Так, положеннями п. 8.2.4 ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 розділу 8 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото - та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Як встановлено судом, факт порушення споживачем ПРРЕЕ, зокрема, самовільне підключення підвального приміщення житлового будинку на об`єкті відповідача (підвальне приміщення житлового будинку) за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 76, підтверджується актом про порушення №032325 від 04.07.2019р., складеним представниками ПрАТ «Львівобленерго», а саме: інженером з технічного аудиту С.Яцишиним, посвідчення №02475, табельний номер 8944, дійсний до 31.03.2024 р. та інженером з технічного аудиту О.Малопінським посвідчення №02469, табельний номер 15894, дійсний до 31.03.2024 р. за участю головного інженера ЛКП «Навколо базару» - Ковалко О.М. Представник споживача (головний інженер ЛКП «Навколо базару» - Ковалко О.М.) підписав вказаний акт із зауваженнями: «Дане приміщення використовується для складу інвентара. Споживання в даному приміщенні є чотири лампочки потужністю 60 Вт.». Схему самовільного підключення, що є додатком до акту, також підписано головним інженером відповідача - Ковалко О.М. особисто без зауважень.

Слід зазначити, що при проведенні перевірки представник відповідача не зазначав, що ЛКП «Навколо базару» не є ні власником, ні балансоутримувачем будинку за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 76, доказів вказаного не подавав.

Положеннями п. 8.2.6. ПРРЕЕ встановлено, зокрема, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

На підставі рішення комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення в присутності головного інженера ЛКП «Навколо базару» Ковалко О.М., оформленого протоколом №032325-б від 23.08.2019р., Львівському комунальному підприємству «Навколо базару» проведено нарахування вартості необлікованої електричної енергії та збитків за період 12 місяців (з 04.07.2018 р. по 04.07.2019 р.) у розмірі 61 938,84 грн. Протокол підписаний членами комісії та представником споживача, який був присутній на засіданні комісії 31.07.2019р. (головним інженером ЛКП «Навколо базару» Ковалко О.М.), в якому останній зазначив, що з протоколом не згідний.

З приводу твердження відповідача про недоведеність позивачем в чому полягає порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії саме ЛКП «Навколо базару».

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вважає, що оскільки ЛКП «Навколо базару» не користується, не має у власності та не орендує підвальне приміщення у будинку №76 по вул.Героїв УПА у м.Львові, а лише надає житлово-комунальні послуги співвласникам вказаного будинку, відтак встановлення факту самовільного підключення в будинку, якому ЛКП надає житлово-комунальні послуги та складений акт за участі представника ЛКП не доводить, що саме ЛКП вчинило правопорушення.

З цього приводу суд зазначає таке.

Уклавши договір сторони зобов`язалися під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (надалі ПКЕЕ).

За змістом положень п. 5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема:

- дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

- узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності;

- своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

- не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

В Акті про порушення №032325 від 04.07.2019р. представник споживача головний інженер ЛКП «Навколо базару» - Ковалко О.М. зазначив, що приміщення використовується для складу інвентаря; споживання в приміщенні - чотири лампочки потужністю 60 Вт. Схему самовільного підключення, що є додатком до акту, також підписано головним інженером відповідача - Ковалко О.М. особисто без зауважень.

Суд відхиляє покликання відповідача на те, що самовільне підключення було здійснене не ЛКП «Навколо базару», оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, самовільне підключення здійснене третіми особами.

З приводу твердження відповідача про неправомірність розрахунку позивача, визначення поняття збитки стосовно недорахованої електричної енергії, застосування до спірних відносин пункт 3.5. Методики.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вважає, що на момент виявлення порушення 04.07.2019 р. діяла Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена Національною комісією регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. за №562. Втрата чинності 27.07.2019 р. У відповідності до п.3.5 даної Методики час використання самовільного підключення протягом доби приймається 8 годин (а не 12 годин, як розраховує позивач).

Також відповідач заперечив щодо періоду нарахування - 12 календарних місяців. На думку відповідача, представниками позивача під час проведення контрольних оглядів була можливість виявлення необлікованої енергії, а відтак розмір та період нарахування є завищений та не доведений.

На думку відповідача, позивачем не доведено протиправність поведінки ЛКП «Навколо базару» тобто заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

З цього приводу суд зазначає таке.

Частина п`ята ст. 94 Конституції України не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування. Однак Конституція України (ст.58) встановлює зворотну силу законів та інших нормативно-правових актів, що пом`якшують або скасовують будь-яку юридичну відповідальність. При цьому, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що ст. 58 Конституції України поширюється лише на фізичних осіб (Рішення КС України від 09.02.1999 р. № 1-рп/99).

На розвиток конституційних положень про чинність законодавства в часі, ст. 5 ЦК встановлює, що акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

При цьому, оскільки Конституційний Суд України дійшов висновку про поширення ст. 58 Конституції України лише на фізичних осіб (Рішення КС України від 09 лютого 1999 р., справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), ч.2 ст. 5 ЦК України поширює як на фізичних осіб, так і на юридичних осіб правило про надання зворотної дії в часі актам цивільного законодавства, що пом`якшують або скасовують відповідальність.

До цивільних відносин, які виникли раніше, новий акт цивільного законодавства застосовується до тих прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Для цього норма ч. 3 ст. 5 ЦК України вимагає дотримання трьох умов: а) відносини відносяться до сфери цивільно-правового регулювання; б) акт, що регулює їх, втратив чинність; в) права та обов`язки учасників цих відносин виникають і після набрання чинності нового акта цивільного законодавства.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі №522/12901/17-ц, складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час перевірки дотримання цих ПКЕЕ, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав; зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом) під час вирішення іншого спору, зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності акта.

Отже, стосовно акту порушень від 04.07.2019 р., складного щодо ЛКП «Навколо базару» слід наголосити, що він не породжує та не встановлює для споживача електричної енергії будь-які права та обов`язки, а є лише фіксацію порушення.

Рішення комісії позивача про нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії визначає суму недорахованої електроенергії, яка є платою за ту електроенергію, яка спожита, але неоплачена споживачем внаслідок здійсненого порушення. Саме рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго» породжує обов`язок ЛКП «Навколо базару» сплатити суму недорахованої електроенергії та одночасно його право на оскарження такого рішення в судовому порядку. Неоскарження та неоплата нарахованих сум може мати наслідком звернення обленерго з позовом в суд та вимкнення електроенергії на об`єкті споживача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 р. у справі №910/17955/17, яка, розглядаючи справу (правовідносини склались у 2017 р.) вказала, що відповідно до пункту 1.3. ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1. ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За змістом пункту 1.2 ПКЕЕ, недоврахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Пункт 1.2 ПКЕЕ визначає споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно з розділом 10 ПКЕЕ споживач зобов`язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок; не допускати без облікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача (внутрішньо будинкових мереж); оперативно повідомляти щодо виявлення безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ст. 216 ГПК України).

Приписами частини другої статті 217 ГПК України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 218 ГПК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне вказати, що нарахування за недораховану електроенергію відповідач здійснив на підставі договору (п..4.2.3.), воно є платою за поставлену електричну енергію. Розмір нарахування за недораховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.

При цьому пунктом 1.2. ПКЕЕ збитки (з вини споживача) визначено як витрати, недоотримана вигода (за винятком доходу від реалізації недорахованої електричної енергії) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження електроустановок через зловмисну чи недбалу діяльність споживача (субспоживача) або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення електроустановок та електропостачання. Звідси нарахування за недораховану електроенергію, здійснювані електропередавальною організацією, не є збитками у розумінні законодавства про електроенергетику.

Отже, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо застосування норм права, - вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недорахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недорахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку правомірним застосування норм Правил роздрібного ринку електричної енергії при здійсненні нарахування 23.08.2019 р. за актом про порушення ПРРЕЕ №032325 від 04.07.2019 р.

До даних правовідносин не застосовується п.3.5. Методики, оскільки ЛКП «Навколо базару» є юридичною особою, а вказаний пункт Методики застосовується лише для визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії для населення і лише на підставі акта про порушення, складеного на підставі ПКЕЕН.

З приводу твердження відповідача що ЛКП «Навколо базару» є неналежним відповідачем.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вважає, що вимоги щодо порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії та недоврахування електричної енергії та відшкодування збитків повинні бути заявлені до співвласників будинку №76 по вул.Героїв УПА у м.Львові, зокрема до власника приміщень, які використовували позаоблікове підключення.

З цього приводу суд зазначає таке.

Фактичні обставини справи та письмові докази, що є в матеріалах справи спростовують повністю доводи ЛКП «Навколо базару» що він є неналежним відповідачем.

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №457 від 03.09.2010 р. «Про затвердження акта приймання-передачі відомчого гуртожитку на вул.Героїв УПА, 76 від ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» у власність територіальної громади м.Львова» затверджено акт приймання-передачі відомчого гуртожитку на вул.Героїв УПА, 76 від ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» у власність територіальної громади м.Львова. Франківській районній адміністрації доручено здійснити у встановленому порядку передачу-приймання відомчого гуртожитку на вул.Героїв УПА, 76 від ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» у власність територіальної громади м.Львова.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації №452 від 27.09.2010 р. зобов`язано ЛКП «Навколо базару» по акту передачі прийняти від ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» гуртожиток на вул.Героїв УПА, 76 на баланс та обслуговування та документацію на гуртожиток без дебіторсько-кредиторської заборгованості. Термін: до 01.10.2010 р. Відповідальні: директор ЛКП «Навколо базару». Здійснити розрахунок тарифу на послуги з утримання вказаного гуртожитку та подати на затвердження в департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. Директору ЛКП «Навколо базару» проінформувати спеціалізовані комунальні підприємства м.Львова про прийняття з 01.10.2010 р. на баланс та обслуговування гуртожитку на вул.Героїв УПА, 76.

В матеріалах справи наявний акт приймання передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність від 19.08.2010 р. згідно якого передано житловий будинок відомчий гуртожиток на вул.Героїв УПА, 76 від ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» у власність територіальної громади м.Львова (ЛКП «Навколо базару»). У п.4 вказаного акту зазначено, що ЛКП «Навколо базару» передані допоміжні приміщення 886,1 кв.м, в тому числі горищні 401,4 кв.м, нежитлові 484,7 кв.м; підвали, напівпідвали, мансардні площі, що належать мешканцям, орендатори та власники відсутні.

В подальшому ЛКП «Навколо базару» виконувало технічні умови щодо належного електропостачання будинку 76 по вул.Героїв УПА у м.Львові, вносило цю точку обліку в договір про постачання електроенергії (освітлення сходових кліток, загально будинковий облік).

В матеріалах справи наявний лист директора ЛКП «Навколо базару» №337 від 10.08.2010 р. яким він звертався до Голови правління ВАТ «Львівобленерго» з проханням прийняти на обслуговування прилад обліку електричної енергії в 11 під`їзді, будинку 76 на вул.Героїв УПА та внести зміни до договору №90438 від 26.01.2005 р. на постачання електроенергії в житлових будинках, які є на обслуговуванні ЛКП.

12.01.2011 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у подальшому у ПАТ «Львівобленерго», а згодом у ПрАТ «Львівобленерго», п. 1.1. Статуту ПрАТ «Львівобленерго») (енергопостачальна організація) та Львівським комунальним підприємством «Навколо базару», в особі директора Шлюбик Олени Іванівни, що діє на підставі Статуту (споживач) було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №90438 від 26.01.2005 р., відповідно до умов якої були внесені доповнення до договору про постачання електричної енергії №90438 від 26.01.2005 р.

Відповідно до технічної документації, укладеної позивачем та відповідачем, зокрема, додатком до №11 від 12.01.2011 р. до договору №90438 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» щодо житлового будинку 76 по вул.Героїв УПА у місті Львові, пункт 7, споживач несе відповідальність за технічний стан ввідного пристрою приміщень гуртожитку, к/в ж/б (5 під`їзд), к/в 12254 ж/б по вул.Героїв УПА, 76 КЛ-1Кв від ТП-421 к/в ж/б (5 під`їзд) КЛ-1Кв від ТП-421-к/в 12254 ж/б, КЛ-1Кв к/в 12254 ж/б ввідний пристрій приміщень гуртожитку та стан внутрішньо будинкової електромережі.

Згідно п. 6 протоколу №032325-б від 23.08.2019 р., нарахована сума повинна бути сплачена протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку. Протокол засідання комісії та розрахунковий документ скеровано відповідачу рекомендованим листом №30-02571 від 27.08.2019 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком №0202 від 29.08.2019 р.

Відповідач не оплатив суму недоврахованої електричної енергії за порушення Правил, рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго» оформлене протоколом № 032325-б про нарахування обсягу та вартості недорахованої електроенергії в сумі 61 938,84 грн в судовому порядку не оскаржив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020 р.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На думку суду надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними ніж ті, що подані відповідачем.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1 921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №25618 від 13.11.2019 р.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як встановлено з матеріалів справи, 08 жовтня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» (надалі Адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» (надалі клієнт) укладено договір №19/10-1 про надання правничої допомоги. За умовами цього договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво клієнта у суді та надавати інші види правничої допомоги, а клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень клієнта. Попередня інформація по справі: Господарський суд Львівської області, позивач: ПрАТ «Львівобленерго», відповідач: ЛКП «Навколо базару», предмет позову: стягнення 61 938,84 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору №19/10-1 Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання, в межах предмету договору: представляти інтереси клієнта в судах, а також інших органах при розгляді правових питань, зі всіма правами, наданими законом стороні, третій особі, заявнику, стягувану, боржнику, іншій особі, що бере участь у судовому процесі; складати процесуальні документи, листи, запити, виконувати необхідні розрахунки тощо; здійснювати самостійний пошук та виявлення документів і речей, які можуть бути доказами у справі; надавати роз`яснення з правових питань, рекомендації з оптимального вирішення справи; інформувати клієнта про перебіг справи, перспективи її вирішення; вживати заходи щодо добровільного вирішення спору і виконання боржником своїх зобов`язань в позасудовому порядку або під час розгляду справи у суді, у тому числі із застосуванням інститутів медіації та врегулювання спору за участю судді.

Пунктами 4.1. та 4.2. договору №19/10-1 передбачено, що вартість правничої допомоги становить: авансова оплата 8 000,00 грн. Оплата здійснюється: авансова оплата - протягом 30 днів з часу підписання цього договору.

На виконання договору №19/10-1 Адвокатським об`єднанням виставлений рахунок на оплату №19/061 від 11.11.2019 р.

Як вбачається з вказаного рахунку на оплату №19/061 від 11.11.2019 р., такий містить перелік та вартість наданих послуг позивачу за договором про надання правничої допомоги №19/10-1 від 08.10.2019 р., а саме:

- вивчення та аналіз матеріалів справи кількість годин: 2 год., ціна: 800,00 грн, сума: 1 600,00 грн;

- аналіз законодавства та судової практики в справі - кількість годин: 2 год., ціна: 800,00 грн, сума: 1 600,00 грн;

- складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів - кількість годин: 3 год., ціна: 800,00 грн, сума: 2 400,00 грн;

- участь в судовому засіданні - кількість годин: 3 год., ціна: 800,00 грн, сума: 2 400,00 грн.

Відповідач у поясненні (вх.№8888/20) заперечує проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, зазначає, що розмір витрат позивача у справі не підтверджено згідно умовами договору про надання професійної правничої допомоги, а лише розрахунковими документами. На думку відповідача, обсяг наданої правничої допомоги перебільшено, ставки оплати роботи адвоката завищено. Крім того, зазначив, що ціна позову становить 61 938,84 грн, а витрати на правничу допомогу становлять 8 000,00 грн. У заявленому попередньому розрахунку 1 год. роботи адвоката становить 800,00 грн. При цьому мінімальна зарлата у 2020 році при погодинному розмірі становить 28,31 грн. Як стверджує відповідач, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 ро. №465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу» встановлено Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. У відповідності до п. 2. вказаної Методики розмір оплати за годину роботи двоката з надання правової допомоги становить: 5 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на момент подання адвокатом акта, - починаючи з 1 січня 2018 року. За розрахунками відповідача година роботи адвоката повинна становити 105,1 грн.

У зв`язку із не співмірністю витрат на правову допомогу із складністю справи, часом, обсягом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторони відповідач просить зменшити розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача заперечив щодо посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 р. №465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу», оскільки правнича допомога ПрАТ «Львівобленерго» надавалась Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» на підставі договору №19/10-1 про надання правничої допомоги від 08.10.2019 р. та жодного відношення до державного відшкодування немає.

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 000,00 грн надано: договір №19/10-1 про надання правничої допомоги від 08.10.2019 р.; рахунок на оплату №19/061 від 11.11.2019 р. з детальним описом робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі №914/2402/19 на загальну суму 8 000,00 грн; платіжне доручення №25857 від 15.11.2019 р. про оплату правничої допомоги згідно рахунку №19/061 від 11.11.2019 р. на суму 8 000,00 грн.

Повноваження адвоката Горбунової Ольги Леонідівни підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000777 від 30.10.2017 р.; ордером на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1007547 від 12.11.2019 р.

Слід зазначити, що саме з вини відповідача спір доведено до суду, його поведінка не сприяла вирішенню спору у позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач змушений був скористатись послугами адвоката. Виконана адвокатом робота повинна бути оплачена, порядок нарахування суми витрат на професійну правничу допомогу прозорий та зрозумілий.

Суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката для цілей їх розподілу повинен брати до уваги саме умови договору та не має підстав самовільно встановлювати інший розмір та порядок обчислення витрат, ніж той, який у відповідному порядку був закріплений у договорі.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 р. у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 р. у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019р. у справі №5023/5587/12).

Крім згаданого у ст. 126 ГПК України принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є верховенство права та пропорційність.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням вищенаведених норм, виходячи зі змісту норм ст. ст. 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлена позивачем сума на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є співмірною із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, розмір витрат підтверджено належними доказами.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Правнича допомога ПрАТ «Львівобленерго» надавалась Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» на підставі договору №19/10-1 про надання правничої допомоги від 08.10.2019 р., жодного відношення до державного відшкодування немає, відтак посилання представника відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 р. №465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу» є безпідставне. Відповідач подаючи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не довів неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, та відповідно неспівмірності витрат.

Ознайомившись з вищезазначеними доказами, оцінивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, відповідно до статті 129 ГПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства «Навколо базару» (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 78; ідентифікаційний код 2080639) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, Львів, вул. Козельницька, буд. 3; ідентифікаційний код 00131587) 61 938,84 грн недорахованої електричної енергії, 1 921,00 грн судового збору та 8 000,00 грн витрат на професійну допомогу адвоката.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України після набрання законної сили судовим рішенням.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення

складено 29.10.2020 р.

Суддя Ю.О. Сухович