Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" листопада 2020 р. Справа №918/1053/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В. Г., розглянувши заяву Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №46" заборгованості в сумі 30 179 грн. 73 коп. за договором про надання послуг від 19 грудня 2018 року № ЕЦ-00007234, укладеним у письмовій формі.

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2020 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №46" 25 980,67 грн. основного боргу, 546,49 грн. інфляційних витрат, 1055,18 грн. - 3% річних, та 2598,06 грн. - штрафу згідно п. 4.3. договору та 210,20 грн. витрат зі сплати судового збору.

11 листопада 2020 року Господарський суд Рівненської області видав наказ про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №46" на користь Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" заборгованості за договором про надання послуг від 19 грудня 2018 року № ЕЦ-00007234 в сумі 27 582 грн. 34 коп. заборгованості.

Стосовно вимоги про стягнення 10% штрафу в сумі 2598 грн. 06 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану Державним підприємством "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" заяву про видачу судового наказу в частині стягнення 10% штрафу, суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника не є вимогою в розумінні ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Вимога про сплату штрафу хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань (п. 1.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

Як вбачається з поданої Державним підприємством "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" заяви, до складу заборгованості за умовами договору про надання послуг від 19 грудня 2018 року № ЕЦ-00007234, заявником включено 10% штрафних, які за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є штрафною санкцією за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання та заходом відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані Державним підприємством "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу міститься вимога про стягнення 10 % штрафу, яка за своєю правовою природою не є вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення штрафу в розмірі 2 598 грн. 06 коп.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснюючи дану норму закону, суд звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів, останній має право звернутись до суду в позовному порядку, адже обраний спосіб звернення у даному випадку є безпідставним.

Згідно з частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №46" штрафу в розмірі 2 598 грн. 06 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - заявнику рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Лермонтова , буд. 7);

3 - відповідач рекомендованим (35341, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Катеринівка).