ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Справа № 924/1147/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької міської ради (від 31 липня 2020 року №02-24-1894), на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року та апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" (від 27 серпня 2020 року), Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (від 7 вересня 2020 року), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" (від 3 вересня 2020 року), Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" (від 7 вересня 2020 року), які подані на Додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 (головуючий суддя Заярнюк І.В., суддя Музика М.В., суддя Смаровоз М.В.)

час та місце ухвалення рішення: 14 липня 2020 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; вступна і резолютивна частина проголошена о 18:03 год; повний текст рішення складено 27 липня 2020 року

час та місце ухвалення додаткового рішення: 21 липня 2020 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; вступна і резолютивна частина проголошена о 15:29 год; повний текст рішення складено 27 липня 2020 року

за позовом Хмельницької міської ради

до

Відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна"

Відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР"

Відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС"

Відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20"

Відповідача 5: Приватного підприємства "Ріо-Агро"

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку

за участю представників сторін:

від Позивача - Кучевська Г.В.;

від Відповідача 1- Бейлик А.В.;

від Відповідача 2 - не з`явився;

від Відповідача 3 - не з`явився;

від Відповідача 4 - Ткач Я.С.;

від Відповідача 5 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Хмельницька міська рада (надалі - Позивач) звернулась в Господарський суд Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна» (надалі Відповідач 1) про стягнення з Відповідача на користь Позивача 361090 грн 80 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Озерній, 20 у м. Хмельницькому.

В обгрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що зідно статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, Відповідач як власник нерухомого майна, котрий знаходиться на відповідній земельній ділянці, на переконання Позивача, зберігав кошти, а тому, як вказує Позивач, ним, як потерпілим, втрачено належне йому майно (кошти від орендної плати). Отже, відповідно до статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, Відповідач, на думку Позивача, є особою, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, а тому зобов`язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25 березня 2020 року було залучено до участі в справі таких співвідповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР" (надалі Відповідач 2); Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" (надалі Відповідач 3); Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" (надалі Відповідач 4); Приватне підприємство "Ріо-Агро" (надалі Відповідач 5).

8 квітня 2020 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Позивача про уточнення позовних вимог від 6 квітня 2020 року за № 02-24-985, яка була прийнята до розгляду місцевим господарським судом, у зв`язку із чим предметом позову у даній справі є вимога щодо стягнення з Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4, Відповідача 5 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Озерна, 20 в сумі загальній 361 090 грн 20 коп. (а саме: 283 275 грн 30 коп. з Відповідача 1; 21 110 грн 76 коп. з Відповідача 2; 1 607 грн 60 коп. з Відповідача 3; 42 646 грн 20 коп. з Відповідача 4; 12 450 грн 34 коп. з Відповідача 5; за користування земельною ділянкою по вул. Озерній, 20).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи стверджується та не заперечується учасниками судового розгляду, що у вказаних кадастрових планах зазначено, що площа земельної ділянки № :16:007:0113 становить 0,8521 га, в т.ч. площа охоронної зони об`єктів ГРМ - 0,0210га, площа охоронної зони ЛЕП - 0,0850га. Площа земельної ділянки № :16:007:0112 становить 1,0479 га, в т.ч. площа охоронної зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи - не зазначена, площа охоронної зони ЛЕП - 0,0098 га. Таким чином, на переконання місцевого господарського суду, при обрахунку площі земельної ділянки, яку використовує кожний із землекористувачів береться розмір сформованих земельних ділянок по вул. Озерній, 20 за винятком площ, які землекористувачі фактично не використовують (охоронні зони об`єктів ГРМ, охоронні зони ЛЕП, охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи тощо).

Також, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що Позивачем не доведено, що Відповідачами 1, 2, 3, 4, 5 використовується площа земельних ділянок розміром, вказаним у розрахунках , а також здійснено розрахунок на підставі кадастрових планів земельних ділянок № :16:007:0113, № :16:007:0112, складених Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП „Центр ДЗК" у період , по-перше, 2018 року (тобто у період до виникнення спірних правовідносин), по-друге - без врахування розміру площ земельних ділянок, що фактично використовуються Відповідачами, тобто із невірними даними щодо площ земельних ділянок. Відтак, місцевий господарський суд у своєму рішенні прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимогах.

На адресу місцевого господарського суду 17 липня 2020 року надійшла заява Відповідача 1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача 1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38 590 грн.

20 липня 2020 року до місцевого господарського суду надійшла заява Відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 900 грн.

На адресу Господарського суду Хмельницької області 20 липня 2020 року надійшла заява Відповідача 3 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача 3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 699 грн.

20 липня 2020 року до суду надійшла заява Відповідача 4 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача 4 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15300 грн.

Додатковим рішенням від 21 липня 2020 року заяву Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції задоволено частково.

Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в сумі 10 000 грн.

Стягнути з Позивача на користь Відповідача 2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з Позивача на користь Відповідача 3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з Позивача на користь Відповідача 4 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 2-8), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Позивач, зокрема виходив з того, що розмір земельної ділянки кожного землекористувача по вул. Озерні, 20 було обраховано шляхом відсоткового співвідношення площі майна, яке належить їм на праві власності відносно площі всієї земельної ділянки 19 000 кв.м. Площа нерухомого майна, яке належало на праві власності ПП "Ріо-Агро" в період з 01.03.2019 по 19.04.2019 і знаходилося по вул. Озерній, 20 становить 1 199,3 кв.м. Всього площа будівель, які розташовані на земельній ділянці по вул. Озерній, 20 становить 5' 566,5 кв.м. Із отриманих даних було визначено Позивачем відсотки нерухомого майна кожного із співвласників відносно площі всього нерухомого майна площею 5 566,5 кв.м. (100%). В подальшому, як наголошує Позивач, при обрахунку площі земельної ділянки, яку використовує кожний із землекористувачів як 100% враховувався розмір сформованих земельних ділянок по вул. Озерній, 20 площею 19 000 кв.м. Позивач стверджує, що визначив відсоткове співвідношення будівель, які перебувають у власності кожного землекористувача до загальної площі земельної ділянки. В подальшому відповідно до площ земельних ділянок, які фактично використовує кожен із, землекористувачів з врахуванням витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 9 жовтня 2019 року, з яких вбачається що нормативна грошова вартість одного метра становить 760,19 грн., Позивач визначив орендну плату кожному із землекористувачів з врахуванням кількості місяців та днів користування землею та із застосуванням орендної ставки в 3%, яка передбачена Податковим кодексом України та рішенням 19 сесії, міської ради №64 від 29 серпня 2012 року "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради".

Розпорядженням керівника апарату суду від 14 серпня 2020 року за №01-04/411, на підставі службової записки секретаря судової палати № 1 від 14 серпня 2020 року, було призначено повторний автоматичний розподіл справи №924/1147/19. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2020 року було визначено колегії суддів для розгляду даної справи у складі: Василишина А.Р., головуючого судді; суддів Гудак А.В., Олексюк Г.Є..

Розпорядженням керівника апарату суду від 17 серпня 2020 року за №01-04/449, на підставі службової записки головуючого судді по справі №924/1147/19 від 17 серпня 2020 року, було призначено заміну судді-члена колегії у справі №924/1147/19. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2020 року було визначено колегії суддів для розгляду даної справи у складі: Василишин А.Р., головуючого судді; суддів Філіпової Т.Л., Бучинської Г.Б..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 серпня 2020 року справу № 924/1147/19 було прийнято до провадження суду в складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б.. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача та запропоновано Відповідачам в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Позивачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 1 вересня 2020 року розгляд апеляційних скарг було призначено на 7 жовтня 2020 року об 16:00 год (том 3, а.с. 35).

Водночас, не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції додатковим рішенням, Відповідач 1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 36-39), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні 28590 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 1 - 28590 грн витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач 1, виходив з того, що висновок суду щодо не стягнення судових витрат в повному обсязі є необгрунтованим, оскільки суд може лише за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення. Обов`язок неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідач 1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази або обгрунтування, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи Позивачем не було подано. В той же час, Відповідач 1 зазначає, що ним було подано всі докази щодо підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката та їх розрахунок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 3 вересня 2020 року (том 3, а.с. 75) було поновлено Відповідачу 1 строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача 1 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року по справі №924/1147/19, об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Позивачу, яка подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року та апеляційну скаргу Відповідача 1, яка подана на додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19, для спільного розгляду. розгляд апеляційних скарг призначено на 7 жовтня 2020 року.

Крім того, не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції додатковим рішенням, Відповідач 4 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 84-91), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні з Позивача 12300 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 4 витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 12300 грн.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач 4, виходив з того, що висновок суду щодо не стягнення судових витрат в повному обсязі є необгрунтованим, оскільки суд може лише за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення. Обов`язок неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідач 4 зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази або обгрунтування, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи Позивачем не було подано. В той же час, Відповідач 4 зазначає, що ним було подано всі докази щодо підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката та їх розрахунок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 вересня 2020 року (том 3, а.с. 109) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача 4 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року по справі №924/1147/19, об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Позивачу, яка подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року та апеляційні скарги Відповідача 1, Відповідача 2, які подані на додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 для спільного розгляду. Розгляд апеляційних скарг призначено на 7 жовтня 2020 року.

Окрім того, не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції додатковим рішенням, Відповідач 3 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 125-127), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні з Позивача 12699 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 4 витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 12699 грн.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач 3, виходив з того, що висновок суду щодо не стягнення судових витрат в повному обсязі є необгрунтованим, оскільки суд може лише за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення. Обов`язок неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідач 3 зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази або обгрунтування, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи Позивачем не було подано. В той же час, Відповідач 3 зазначає, що ним було подано всі докази щодо підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката та їх розрахунок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 вересня 2020 року (том 3, а.с. 145) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача 3 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року по справі №924/1147/19, об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Позивачу, яка подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року та апеляційні скарги Відповідача 1, Відповідача 3, Відповідача 4, які подані на додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19, для спільного розгляду. Розгляд апеляційних скарг призначено на 7 жовтня 2020 року.

Також, на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в котрому, Позивач заперечив проти доводів апеляційних скарг Відповідача 1, Відповідача 4, Відповідача 3 та просив залишити додаткове рішення місцевого суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Вказавши при цьому, що Відповідачі не надали суду попередній (орієнтований) розрахунок суми втрат, натомість зазначили попередній розмір витрат на правничу допомогу без підтверджуючих документів. Також, Позивач вказав, що якби неправомірні дії Відповідачів щодо користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів не мали місце бути, то й і не було би відповідного позову (том 3, а.с. 158-160).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 вересня 2020 року було задоволено клопотання Позивача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції (том 3, а.с. 162).

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції додатковим рішенням, Відповідач 2 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 166-169), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні з Позивача 13900 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 2 витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 13900 грн.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач 2, виходив з того, що висновок суду щодо не стягнення судових витрат в повному обсязі є необгрунтованим, оскільки суд може лише за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення. Обов`язок неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідач 2 зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази або обгрунтування, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи Позивачем не було подано. В той же час, Відповідач 2 зазначає, що ним було подано всі докази щодо підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката та їх розрахунок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 вересня 2020 року (том 3, а.с. 186) поновлено Відповідачу 2 строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача 2 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року по справі №924/1147/19, об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Позивачу, яка подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року та апеляційні скарги Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4, які подані на додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19, для спільного розгляду. Розгляд апеляційних скарг призначено на 7 жовтня 2020 року.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Відповідача 4, в котрому, Відповідач 4 заперечив проти доводів апеляційної скарги Позивача та просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу Позивача без задоволення. Вказавши при цьому, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про використання Відповідачем 4 даної площі земельної ділянки. Також, Відповідач 4 зауважив про існування справи за позовом ТОВ «Октант-Центр» до Позивача про визнання незаконним та скасування рішення Позивача №60 від 14 грудня 2018 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі». Окрім того, Відповідач 4 зазначив, що Позивачем невірно було проведено розрахунок з порушення Методики розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву та не враховано те, що в даному випадку має місце відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування шкоди (том 4, а.с. 24).

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Відповідача 2, в котрому, Відповідач 2 заперечив проти доводів апеляційної скарги Позивача та просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу Позивача без задоволення. Вказавши при цьому, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про використання Відповідачем 2 даної площі земельної ділянки. (том 4, а.с. 1-9).

Також, на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Відповідача 1, в котрому, Відповідач 1 заперечив проти доводів апеляційної скарги Позивача та просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу Позивача без задоволення. Вказавши при цьому, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про використання Відповідачем 4 даної площі земельної ділянки. Також, Відповідач 1 зауважив про існування справи за позовом ТОВ «Октант-Центр» до Позивача про визнання незаконним та скасування рішення Позивача №60 від 14 грудня 2018 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі». (том 4, а.с. 39-42).

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Бучинська Г.Б. у період з 5 жовтня 2020 року по 9 жовтня 2020 року (включно) та судді-члена колегії Філіпової Т.Л. у період з 5 жовтня 2020 року по 9 жовтня 2020 року (включно), судове засідання у справі № 924/1147/19, яке було призначене на 7 жовтня 2020 року о 16:00 год. не відбулося.

Учасники справи були повідомлені про неможливість проведення судового засідання в телефонному режимі та шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці суду офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, учасники справи які прибудуть в судове засідання будуть повідомлені про неможливість проведення судового засідання.

В матеріалах справи є довідка про неможливість проведення судового засідання від 5 жовтня 2020 року (том 4, а.с. 50).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2020 року розгляд апеляційної скарги було призначено на 11 листопада 2020 року об 15:15 год (том 3, а.с. 51).

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 22 жовтня 2020 року надійшли заяви від представника Відповідача 1, від представника Відповідача 2, від представника Відповідача 4 про подання доказів розміру витрат на професійну допомогу після ухвалення судового рішення у справі (том 4, а.с. 39-63).

В судове засідання представники Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 5 не з`явилися.

Згідно частин 1-4 статті 120 ГПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.

Зі змісту ухвали від 11 вересня 2020 року вбачається, що суд в пункті 5 повідомив сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вказана ухвала була направлена судом рекомендованими листом з повідомленнями про вручення на почтовий адрес вказаний в апеляційній скарзі.

Водночас, в силу дії статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Окрім того, колегія суду констатує факт закінчення шістдесятиденного строку розгляду апеляційної скарги, та констатує, що відкладення розгляду справи призведе до порушення вказаного строку, а відтак і принципу судочинства, визначеного в статті 2 ГПК України.

З огляду на все вищезазначене, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливе розглядати дану апеляційну скаргу без участі представників Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 5 за наявними в матеріалах справи доказами (адже в разі відкладення розгляду справи апеляційним господарським судом, буде порушено процесуальний строк розгляду апеляційної скарги) та зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься апеляційна скарга та відзив Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 5 в яких висвітлена їх позиція з-приводу рішення, додаткового рішення та позовної заяви.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначене статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, що по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншим міркуваннями в судовому процесі.

В судовому засіданні від 11 листопада 2020 року, яке було проведено в режимі відеоконференції, представник Позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. При цьому, зазначила, що те що Відповідачі користуються земельними ділянками та саме такою площею підтверджується інформацією з єдиного реєстру нерухомого та рухомого майна, також Позивачем було долучено до матеріалів справи Витяги про нормативну грошову оцінки, які сформовані відповідно до вимог діючого законодавства України. Також, представник Позивача заперечив проти задоволення апеляційних скарг Відповідачів 1,2,3,4.

В судовому засіданні від 11 листопада 2020 року представник Відповідача 1 заперечив щодо доводів, висвітлених в апеляційній скарзі Позивача, вважає її безпідставною та необгрунтованою, просив залишити рішення суду без змін. Відповідач 1 зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт використання Відповідачем 1 саме такого розміру земельної ділянки, який визначений Позивачем в позовній заяві. Також, Відповідач 1 вважає що на даний час є діючим та чинним Державний акт про право постійного користування спірною земельною ділянкою за ТОВ «Октант-Центр». Окрім того, Відповідач 1 просив задоволитии апеляційну скаргу Відповідача 1, додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні 28590 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 1 28590 грн витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

В судовому засіданні від 11 листопада 2020 року представник Відповідача 4 заперечив щодо доводів висвітлених в апеляційній скарзі Позивача, вважає її безпідставною та необгрунтованою, просила залишити рішення суду без змін. Представник Відповідач 4 зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт використання Відповідачем 4 саме такого розміру земельної ділянки, який визначений Позивачем в позовній заяві. Окрім того, представник Відповідача 4 вказав про Методику розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву та те, що в даному випадку має місце відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування шкоди. Окрім того, представник Відповідача 4 звернув увагу на невірний коефіцієнт (3%) при здійсненні розрахунку розміру орендної плати. Також, Відповідач 4 вважає що на даний час є діючим та чинним Державний акт про право постійного користування спірною земельною ділянкою за ТОВ «Октант-Центр».

Окрім того, представник Відповідача 4 просив задоволити апеляційну скаргу Відповідача 4, додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні 12300 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Позивача на користь Відповідача 4 витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 12300 грн.

Заслухавши в судовому засіданні, яке було проведено в режимі відеоконференції, представників Позивача, Відповідача 1, Відповідача 4, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиви на апеляційні скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Позивача слід задоволити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Скасувати додаткове рішення від 21 липня 2020 року та відмовити в задоволенні апеляційних скарг Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4 на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області.

При цьому Північно-західний апеляційний господарський суд виходив з наступного.

При цьому, Північно-західний апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками нерухомого майна по вул. Озерна, 20 в період з 1 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року були Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4, Відповідач 5:

· площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 1 в період з 1 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року і знаходиться по вул. Озерній, 20 становить 4 367,2 кв.м. (том 2, а.с. 84-90);

· площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 2 в період з 19 квітня 2019 року по 31.12.2019 по вул. Озерній, 20 становить 387,3 кв.м. (том 2, а.с. 91);

· площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 3 в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року по вул. Озерній, 20 становить 29,4 кв.м. (том 2, а.с. 92);

· площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 4 в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року по вул. Озерній, 20 становить 782,6 кв.м. (том 2, а.с. 91);

· площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 5 в період з 1 березня 2019 по 19 квітня 2019 року і знаходилося по вул. Озерній, 20 становить 1 199,3 кв.м. (том 2, а.с. 82-83);

Всього площа будівель, які розташовані на земельній ділянці по вул. Озерній, 20 становить 5 566,5 кв.м.

23 жовтня 2018 року представниками відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради здійснено обстеження земельних ділянок по вул. Озерній 20 та складений Акт обстеження земельної ділянки. За результатами обстеження земельних ділянок по вул. Озерній, 20 комісією встановлено, що земельні ділянки по периметру огороджені парканом, ведеться господарська діяльність, на території розміщені парковки для автомобілів, готель, ряд приміщень (том 1, а.с. 17).

8 липня 2019 року управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Хмельницького управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області стосовно Відповідачів було направлено запит з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельні ділянки по вул. Озерна, 20 у м. Хмельницькому в період 2018 - 2019 роки (том 1, а.с. 18).

Хмельницьке управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області своїм листом від 12 липня 2019 року, на вищевказаний запит, повідомило, що Відповідачі за користування земельними ділянками за період 2018 - 2019 років кошти не сплачували (том 1, а.с. 19).

Як вбачається із витягу від 9 жовтня 2019 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Озерна 20 з кадастровим номером :16:007:0113 нормативно грошова оцінка складає 6 477 588 грн (том 1, а.с. 21).

Як вбачається із витягу від 9 жовтня 2019 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Озерна 20 з кадастровим номером :16:007:0112 нормативно грошова оцінка складає 7 966 042 грн (том 1, а.с. 22).

Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Позивача було проведено розрахунок розміру орендної плати відносно кожного Відповідача окремо (зважаючи на частину його нерухомого майно по відношенні до всієї земельної ділянки) відповідно до яких була визначена сума неодержаного доходу від орендної плати за землю, а саме:

· на земельну ділянку площею 14905,50 кв.м. (на якій розташовано майно Відповідача 1) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 283 275 грн 30 коп. з 1 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 1322,40 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 2) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 21110 грн 76 коп. в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 100,70 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 3) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 1607 грн 60 коп. з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 2671,40 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 4) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 42646 грн 20 коп. з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 4094,50 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 5) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 12 450 грн 34 коп. з 1 березня 2019 року по 19 квітня 2019 року.

Також, до матеріалів справи було долучено кадастровий план земельної ділянки №:16:007:0113 площею 0,8521 га, складений Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 2018р. та кадастровий план земельної ділянки №:16:007:0112 площею 1,0479 га, складений Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП „Центр ДЗК" 2018р. (том 1, а.с. 23-24).

Позивач посилаючись на те, що Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4, Відповідач 5 використовують земельну ділянку по вул. Озерній, 20 без правовстановлюючих документів, звернувся з позовом до суду з метою захисту порушеного, на його думку права, з позовом про стягнення з Відповідачів (а саме 21 110 грн 76 коп. з Відповідача 2; 42 646 грн 20 коп. з Відповідача 4; 283 275 грн 30 коп. з Відповідача 1; 12 450 грн 34 коп. з Відповідача 5; 1 607 грн 60 коп. з Відповідача 3 за користування земельною ділянкою по вул. Озерній, 20) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Суд констатує, що конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Так, відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В силу дії статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зважаючи на заперечення Позивача наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що земельні ділянки на яких знаходиться нерухоме майно Відповідача є сформованими (стаття 79-1 ЗК України), розрахунок проведено відповідно до норм чинного законодавства України та Витягів із технічної документації, то колегія суддів зауважує наступне.

Кколегія суддів враховує заперечення Відповідачів, наведені в відзивах на апеляційну скаргу, щодо того, що Позивачем невірно визначено площу земельної ділянки, котру відповідно до нерухомого майна, займає кожний з Відповідачів, так як і те, що у Позивача відсутні докази, що до того, що Відповідачі користуються саме цією площею земельної ділянки, котра зазначена в розрахунках орендної плати.

При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України: формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу дії абзацу 3 частини 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, згідно з абзацу 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який сформований в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявника, за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельну ділянку, внесених до Державного земельного кадастру, є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку землі.

Даний висновок (щодо витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку як доказу по даний справах) викладено в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року по справі № 922/2414/19.

Як уже було зазначено вище в даній судовій постанові Позивачем в підтвердження своїх позовних вимог було долучено до матеріалів справи витяг від 9 жовтня 2019 року (позовна заява була подана до місцевого господарського суду 1 листопада 2019 року (том 1, а.с. 5)) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Озерна 20 з кадастровим номером :16:007:0113 нормативно грошова оцінка складає 6 477588 грн; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; площа 8521 (том 1, а.с. 21).

Як вбачається із витягу від 9 жовтня 2019 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Озерна 20 з кадастровим номером :16:007:0112 нормативно грошова оцінка складає 7966 042 грн; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; площа земельної ділянки 10479 (том 1, а.с. 22).

Відповідно розглядаючи дані відносини в правовому полі дії статті 1212 Цивільного кодексу України, яка є правовим обгрунтуванням даного позову, колегія суддів зазначає, що Відповідачі (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а Позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року в справі № 922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 922/1008/15, від 7 грудня 2016 року в справі № 922/1009/15, від 12 квітня 2017 року в справах № 922/207/15, № 922/5468/14.

Водночас, з доказів, долучених до матеріалів справи вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов`язання.

По-перше, Відповідачі 1, 2, 3, 4, 5 дійсно зберегли (заощадили) у себе майно - кошти у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельної ділянки по вул. Озерна, 20 в м. Хмельницькому (Відповідачами ставиться під сумнім площа такої земельної ділянки). Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття Відповідачами 1, 2, 3, 4, 5 володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) Відповідачами 1,2,3,4,5 належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою, згідно статті 206 Земельного кодексу України, підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь Позивача, на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання Відповідачами 1, 2, 3, 4, 5 прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

По-третє, Відповідачі 1,2,3,4,5 зберегли майно саме за рахунок Позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Хмельницького в особі Позивача. Таким чином, збереження (заощадження) Відповідачами коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у Відповідачів 1, 2, 3,4,5 за рахунок їх неодержання Позивачем.

Відтак, колегія суддів дослідивши матеріали акцентує увагу, що в Позивачем в підтвердження своїх позовних вимог було долучено до матеріалів справи сформовані Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 9 жовтня 2019 року по двом уже сформованим земельним ділянкам.

В той же час, доказом того, що дані земельні ділянки є сформованими об`єктами, як передбачає стаття 79-1 Земельного кодексу України, є їх державна реєстрація в державному земельному кадастрі, яка була проведена на період, за який Позивачем стягуються кошти, а саме: земельна ділянка площею 1,0479 га (кадастровий номер :16:007:0112) та земельна ділянка площею 0,8521 га (кадастровий номер :16:007:0113) були зареєстровані 22 березня 2018 року в Державному земельному кадастрі (номер НВ-19 від 19 липня 2019 номер НВ-019 від 19 липня 2019 року (том 2, а.с. 82-94).

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та знесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Дані офіційні записи на переконання колегія суддів свідчать про те, що як у період з 1 березня 2019 року, так і на сьогодні два основні критерії, які ідентифікують земельну ділянку: площа (0,8521 га; 1,0479 га) і кадастровий номер :16:007:0112 та :16:007:0113) не змінювалися. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що на зазначених земельних ділянках знаходяться об`єкт нерухомого майна, які належить Відповідачам на праві власності (що не заперечується Відповідачами) і існування яких є в принципі неможливим окремо від земельної ділянки (том 2, а.с. 82-90).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вищеописані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які сформовані в режимі «реального часу», тобто на час звернення Позивача, за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельну ділянку, внесених до Державного земельного кадастру, є саме тими належним та допустимим доказом, що підтверджують дані про нормативну грошову оцінку землі. Тобто мова йде саме про Витяг з технічної документації (який сформований належним чином), який є підставою для перегляду розміру орендної плати а не будь-який інший документ.

Дане повністю нівелює твердження Відповідачів 1,2,3,4,5, наведенні у відзиві на апеляційну скаргу Позивача щодо того, що при обрахуванні розміру площі необхідно враховувати саме кадастрові плани земельних ділянок, що й знайшло своє відображення у рішення місцевого господарського суду (як одна із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог). Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що Витяги, долучені Позивачем до матеріалів справи: по-перше, зроблені відповідним державним органом, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області; по-друге, дані витяги зроблені за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельну ділянку, внесених до Державного земельного кадастру, по-третє, такі витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформовані в режимі «реального часу» - 9 жовтня 2019 року (тобто на час звернення Позивача з позовом-1 листопада 2019 року). В той же час, кадастрові плати, на котрі покликаються Відповідачі 1,2,3,4,5, Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 2018 року.

Що ж стосується заперечення Відповідачів щодо невірного розрахунку розміру орендної плати і застосування неправильного коефіцієнту для здійснення такого розрахунку, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно статті 271.1 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Крім того, за змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 вересня 2018 року по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. За результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України у № 489, за результатами нормативної грошової оцінки земель укладається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Відтак, оскільки нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності, наявність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для розрахунку заявленої до стягнення суми безпідставно збережених відповідачем грошових коштів у виді орендної плати за землю є обов`язковою.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 213, згідно з пунктом 21 якої нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Дане повністю нівелює твердження Відповідачів 1,2,3,4,5, наведені у відзивах на апеляційну скаргу Позивача, щодо застосування при розрахунку розміру орендної плати - Методики розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, котра визначає розмір шкоди та із врахуванням усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Оскільки, по-перше: дана Методика розрахунку розміру шкоди, на котру покликаються Відповідачі, використовується саме при розрахунку шкоди, а не орендної плати як в даній справі.

По-друге, оскільки, в даному випадку предметом розгляду фактично є стягнення безпідставно збереженого майна у вигляді орендної плати, то нарахування мають здійснюватися саме на підставі технічної документації та витягу з нормативної грошової оцінки землі (в котрому вірним є зазначення коефіцієнту, площа та нормативна грошова оцінка землі) які є вихідними даними для розрахунку розміру орендної плати (а не шкоди), заявленої до стягнення.

По-третє, при розрахунку орендної плати, саме в площинні статті 1212 Цивільного кодексу України, при розгляді даної категорії справ не мають жодного значення причини (та вина), чому Відповідачі не оформили право користування даною земельною ділянкою, в тому числі, і якщо це сталося в результаті поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідні висновки відповідають практиці Верховного Суду при розгляді даної категорії спорів, зокрема, висновкам, викладеним у постановах Касаційного господарського суду від 12 березня 2020 року у справі №922/893/19, від 5 березня 2020 року в справі №922/926/19, від 29 січня 2020року в справі №922/2811/18, від 29 травня 2019 року в справі № 922/955/18, від 6 серпня 2019 року в справі №922/3560/18, від 10 вересня 2019 року в справі № 922/96/19, від 6 листопада 2019 року в справі №922/3607/18.

Що ж стосується покликання Відповідачів 1,2,3,4,5, у відзивах на апеляційну скаргу Позивача, щодо того, що акт від 23 жовтня 2018 року, не є належним та допустимим доказом який свідчить про використання Відповідачами 1,2,3,4,5 земельної ділянки та в зазначених розмірах, то колегія суддів зауважує, що розрахунок розміру орендної плати і даному випадку зроблено не на підставі Акту а на підставі належних та допустимих доказів, котрі були описані вище в даній судовій постанові, які містять і коефіцієнт земельних ділянок, і їх площу та нормативну грошову оцінку, що є вихідними даними для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення.

Окрім того, із досліджуваних розрахунків розміру орендної плати (том 2, а.с. 145-149) вбачається, що при проведенні такого розрахунку було використано коефіцієнт 3% від нормативної грошової оцінки, розмір ж такого коефіцієнту також заперечувався представником Відповідача 4 (в судовому засіданні від 11 листопада 2020 року). Однак колегія суддів зауважує, що такий розрахунок Позивача виходячи з базової вартості 1 кв.м. на підставі інформації, наданої у Витягу про нормативну грошову оцінку, з урахуванням коефіцієнту розміру орендної ставки в 3 %, помножених на орієнтовну площу земельної ділянки, є підставним та обгрунтованим та зроблений відповідно до норм діючого законодавства України (а саме така ставка передбачена в Податковому кодексі України).

Що ж до визначення розміру площі, яку займає кожний із Відповідачів 1,2,3,4,5, та розрахунок яких заперечується Відповідачами (з огляду на відсутність доказів котрі б свідчили про користування саме таким розміром земельних ділянок) то колегія суддів зауважує таке.

Із досліджуваних доказів вбачається, що розмір земельної ділянки кожного землекористувача в м. Хмельницький по вул. Озерні, 20, було обраховано шляхом відсоткового співвідношення площі майна, яке належить на праві власності кожному із Відповідачів 1,2,3,4,5 (що підтверджено Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; том 2, а.с. 82-94) виходячи із відносно площі всієї земельної ділянки 19 000 кв.м..

Судом встановлено, що площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 1 в період з 1 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року і знаходиться по вул. Озерній, 20 становить 4 367,2 кв.м..

Площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 2 в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року по вул. Озерній, 20 становить 387,3 кв.м..

Площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 3 в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року по вул. Озерній, 20 становить 29,4 кв.м..

Площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 4 в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року по вул. Озерній, 20 становить 782,6 кв.м..

Площа нерухомого майна, яке належало на праві власності Відповідачу 5 в період з 1 березня 2019 року по 19 квітня 2019 року і знаходилося по вул. Озерній, 20 становить 1 199,3 кв.м.

Всього площа будівель, які розташовані на земельній ділянці по вул. Озерній, 20 становить 5 566,5 кв.м..

З наведених даних було обраховано відсотки нерухомого майна кожного із співвласників, відносно площі всього нерухомого майна площею 5 566,5 кв.м. (100%).

Таким чином: будівлі Відповідача 1 становлять 78,45% від всього нерухомого майна; будівлі Відповідача 2 становлять 6,96% від всього нерухомого майна; будівлі Відповідача 3 становлять 0,53% від всього нерухомого майна; будівлі Відповідача 4 становлять 14,06% від всього нерухомого майна; будівлі Відповідача 5 становлять 21,55% від всього нерухомого майна.

В подальшому, при обрахунку площі земельної ділянки, яку використовує кожний із землекористувачів як 100%, враховується розмір саме сформованих земельних ділянок в м. Хмельницький по вул. Озерній, 20, площею19 000 кв.м., та визначається відсоткове співвідношення будівель, які перебувають у власності кожного землекористувача до загальної площі земельної ділянки, а саме: Відповідач 1 використовує 78,45% від земельної ділянки площею 19 000 кв.м., що становить 14 905,50 кв.м.; Відповідач 2 використовує 6,96% від земельної ділянки площею 19 000 кв.м., що становить 1 322,40 кв.м.; Відповідач 3 використовує 0,53% від земельної ділянки площею 19 000 кв.м., що становить 100,70 кв.м.; Відповідач 4 використовує 14,06% від земельної ділянки площею 19 000 кв.м., що становить 2 671,40 кв.м.; Відповідач 5 використовує 21,55% від земельної ділянки площею 19 000 кв.м., що становить 4 094,50 кв.м..

Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Позивача було проведено розрахунок розміру орендної плати відносно кожного Відповідача 1,2,3,4,5 окремо (зважаючи на частину його нерухомого майно по відношенні до всієї земельної ділянки) відповідно до яких була визначена сума неодержаного доходу від орендної плати за землю, а саме:

· на земельну ділянку площею 14905,50 кв.м. (на якій розташовано майно Відповідача 1) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 283 275 грн 30 коп. з 1 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 1322,40 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 2) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 21110 грн 76 коп. в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 100,70 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 3) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 1607 грн 60 коп. з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 2671,40 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 4) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 42646 грн 20 коп. з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року;

· на земельну ділянку площею 4094,50 кв.м. (на якій знаходиться нерухоме майно Відповідача 5) нараховано безпідставно збережені кошти, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 12 450 грн 34 коп. з 1 березня 2019 року по 19 квітня 2019 року.

Окрім того, заперечення Відповідача 1 щодо невірного розрахунку площі земельної ділянки котра використовується всіма Відповідачами, спростовуються доказами, долученими самже Відповідачем 1 до матеріалів справи, а саме: ухвалою Господарського суду Хмельницької області та заявою Відповідача 1 від 6 грудня 2018 року, з яких вбачається що Відповідач 1 просив зобов`язати ТОВ «Октант-Центр» передати ділянку, розташовану за адресою м. Хмельницький, вул. Озерна, 20 на якій розміщенні належні Відповідачу 1 приміщення загальною площею 4367,2 кв.м..

Зокрема в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 червня 2019 року зроблено наступний висновок: "З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які би свідчили про наявність у володінні, користуванні, розпорядженні ТзОВ «Октант-Центр» спірної земельної ділянки, відсутність доказів порушення чи оспорення ТОВ "Октант-центр" цивільних прав або охоронюваних законом інтересів ТОВ "Озерна" на земельну ділянку, та відсутність підстав для захисту прав заявника, колегія суддів вважає правомірним висновок господарського суду Хмельницької області про необґрунтованість та безпідставність заяви про зобов`язання боржника - ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м.."

Що ж стосується доводів Відповідачів 1,2,3,4,5 щодо чинності на даний час Державного акту на право постійного користування на земельну ділянку площею 1,9 га, з огляду на оскарження ТзОВ «Октант» рішення Позивача від 14 грудня 2018 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі», то колегія суддів зауважує, що в даній справі мова йде не про оскарження речового права на земельну ділянку чи правовстановлюючих документів на неї, а йде мова про користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів в правовому полі дії статті 1212 Цивільного кодексу України і за спірний період в 2019 році.

Відтак, зважаючи на усе вищевстановлене в даній судовій постанові, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Позивачем належними та допустимими доказами по справі, доведено розрахунок розміру заявлених до стягнення коштів, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість позовних вимог, та як наслідок, підставу для їх задоволення.

Відповідно суд апеляційної інстнації, приймає рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4, Відповідача 5 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Озерна, 20 в сумі загальній 361 090 грн 20 коп., а саме: 283 275 грн 30 коп. з Відповідача 1; 21 110 грн 76 коп. з Відповідача 2; 1 607 грн 60 коп. з Відповідача 3; 42 646 грн 20 коп. з Відповідача 4; 12 450 грн 34 коп. з Відповідача 5.

Відповідно приймаючи таке рішенні Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує рішення місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог Позивача.

З огляду на усе вищевказане у даній постанові Північно-західний апеляційний господарський суд, вважає подану Позивачем апеляційну скаргу підставною та обгрунтованою. Відповідно суд приймає рішення про задоволенні позовних вимог Позивача.

Відповідно Північно-західний апеляційний господарський суд, скасовує рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року.

Згідно частини 1 статті 269 ГПК України: суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, що в силу дії пунктів 1, 2 та 3 частини 1 статті 277 ГПК України є підставою для скасування оспорюваного рішення на підставі пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України.

Апеляційний господарський суд констатує оскарження Відповідачами 1,2,3,4 додаткового рішення місцевого господарського суду, котрим суд першої інстанції частково задоволив заяви відповідача 1,2,3,4,5 щодо покладення на Позивача витрат на професійну правничу допомогу адвокатів.

Проте апеляційний господарський суд констатує, що частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, вище в даній постанові апеляційний господарський суд вже скасував рішення місцевого господарського суду (яким було відмовлено в позові Позивача) і повністю задоволено позовні вимоги Позивача до Відповідачів 1,2, 3,4,5.

Водночас, зважаючи на задоволення позовних вимог Позивача та скасування рішення місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог Позивача, колегія суддів приходить до висновку й про необхідність скасування додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року по справі №924/1147/19, саме з огляду на прийняття апеляційним господарським судом судового рішення по суті спору (задоволено Позов позивача) в розрізі з дією частини 4 статті 129 ГПК України (адже з огляду на прийняття рішення всі витрати понесені Відповідачами 1,2,3,4,5 в тому числі і на професійну правничу допомогу адвоката в силу дії даної норми покладаються саме на Відповідачів.

Поміж тим, зважаючи на те, що місцевим господарським судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог Позивача, в розрізі подання Відповідачем 1, Відповідачем 2, Відповідачем 3, Відповідачем 4, Відповідачем 5 заяв про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції та винесення місцевим господарським судом в результаті розгляду таких заяв додаткового рішення від 21 липня 2020 року про їх часткове задоволення (що стало підставою для подання Відповідачем 1, Відповідачем 2, Відповідачем 3, Відповідачем 4 апеляційних скарг (щодо задоволення їх заяв про стягнення судових витрат в повному обсязі), колегія суддів скасовує додаткове рішення від 21 липня 2020 року.

Відповідно колегія апеляційного господарського суду (з огляду на все вищевказане в даній постанові) залишає без задоволення апеляційні скарги Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, Відповідача 4 на додаткове рішення від 21 липня 2020 року.

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, зважаючи на факт задоволення позовних вимог Позивача, колегія суддів на підставі статті 129 ГПК України покладає судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги Позивача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року на Відповідачів 1,2,3,4,5.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - задоволити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) - 283 275 грн 30 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) - 21110 грн 76 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) - 1607 грн 60 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) - 42646 грн 20 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнути з Приватного підприємства "Ріо-Агро" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу) - 12450 грн 34 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

5. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" на Додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" на Додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" на Додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" на Додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - залишити без задоволення.

6. Додаткове судове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року в справі №924/1147/19 - скасувати.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р UA0022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу - інші надходження) - 4249 грн 14 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 6373 грн 70 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р UA0022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу - інші надходження) - 316 грн 70 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 475 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р UA0022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу - інші надходження) - 24 грн 11 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 36 грн 17 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р UA0022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу - інші надходження) - 639 грн 70 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 959 грн 54 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного підприємства "Ріо-Агро" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (р/р UA0022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу - інші надходження) - 186 грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 280 грн 14 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

8. Господарському суду Хмельницької області видати відповідні накази.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

10. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

11. Справу №924/1147/19 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.