ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1765/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

про стягнення 1042735,56 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Тодорашко А.В., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення 2043644,34 грн., з яких: 1914135,86 грн. основного боргу, 23363,80 грн. інфляційних втрат, 90796,66 грн. пені та 15348,02 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги ДП "АМПУ" в особі Чорноморської філії ДП "АМПУ" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 від 16.01.2020.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.07.2020 об 11:45.

У підготовчому засіданні 21.07.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 183 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 03.09.2020 об 11:30.

02.09.2020 за вх.№22972/20 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені до 10%, а саме: 2336,38 грн. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на наступне:

- ДП «МТП «Чорноморськ» знаходиться у скрутному становищі, пов`язаному зі зниженням попиту на послуги підприємства через складну політично-економічну ситуацію в країні; отриманих від господарської діяльності коштів вистачає лише на обов`язкові платежі і заробітну плату;

- позивачем не було понесено збитків, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення у господарській діяльності ДП «АМПУ»;

- причиною несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань є в тому числі численна заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП «МТП «Чорноморськ»; відповідно до інформації щодо суми дебіторської заборгованості станом на 31.07.2020 заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП «МТП «Чорноморськ» становить 196864840,85 грн.;

- відповідачем частково погашено суму заборгованості.

02.09.2020 за вх.№23101/20 до суду від позивача надійшло клопотання про часткове закриття провадження у справі у зв`язку із частковим погашенням суми основного боргу та повернення з державного бюджету України сплаченої суми судового збору. Виходячи з того, що Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) було сплачено частину основного боргу у сумі 1000908,78 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку за 13.07.2020 на суму 1000908,78 грн., ухвалою суду від 03.09.2020 задоволено клопотання позивача за вх.№23101/20 від 02.09.2020 про часткове закриття провадження у справі №916/1765/20; закрито провадження у справі №916/1765/20 в частині позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на суму 1000908,78 грн. основного боргу; повернуто з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) 15013,63 грн. судового збору.

У підготовчому засіданні 03.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.09.2020 о 14:00.

У судовому засіданні 22.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 29.09.2020 о 10:00.

29.09.2020 за вх.№25735/20 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру пені, в якому позивач просить суд відмовити у задоволенні поданого відповідачем клопотання з огляду на наступне:

- період прострочення оплати рахунків, зазначених у позовній заяві, є значним;

- відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, за яких можливе зменшення неустойки, а лише зазначено про скрутний матеріальний стан відповідача, внаслідок чого відповідач не зміг своєчасно оплатити рахунки за надані послуги за цим договором;

- позивач зазначає, що як на початок 2020 року, так і на кінець першого кварталу 2020 року відповідач мав усі можливості сплатити заборгованість;

- посилання відповідача на значну заборгованість контрагентів перед відповідачем за звітний період не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки виникнення такої значної дебіторської заборгованості залежать від ефективності діяльності його менеджменту та раціонального використання державних грошових коштів;

- відповідачем оплачуються рахунки за надані послуги також за іншими договорами, укладеними між ДП «МТП «Чорноморськ» та ЧФ ДП «АМПУ» лише після відкриття проваджень у справах за позовними заявами ЧФ ДП «АМПУ до ДП «МТП «Чорноморськ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій і ця тенденція на думку позивача є систематичною;

- твердження відповідача про відсутність у позивача будь-яких збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення строку виконання грошового зобов`язання за договором не відповідає дійсності; позивач фактично втратив власні кошти на «авансування» відповідних витрат відповідача і не отримує відшкодування майже півроку.

У судовому засіданні 29.09.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 06.10.2020 о 10:30.

Однак, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному з 05.10.2020, судове засідання 06.10.2020 о 10:30 не відбулось. Після виходу судді Бездолі Ю.С. з лікарняного, ухвалою суду від 26.10.2020 справа №916/1765/20 призначена до розгляду на 03.11.2020 о 14:30.

У підготовчі та судові засідання відповідач не з`явився. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/1765/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У визначений Законом України від 18.06.2020 №731-IX строк (до 06.08.2020 включно) від сторін не надійшло інших заяв/клопотань, в тому числі пов`язаних із вчиненням якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив всім учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Європейською конвенцією права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України, приймаючи водночас до уваги надане відповідачем клопотання про зменшення розміру пені.

У судовому засіданні 03.11.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

16.01.2020 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (виконавець, позивач) та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (замовник, відповідач) укладено договір про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20, відповідно до якого Замовник відшкодовує Виконавцю витрати з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310 (послуги), за об`єктами Замовника. Найменування послуг: витрати з розподілу електричної енергії. Предмет закупівлі: відшкодування витрат з розподілу електричної енергії (код по ДК 021:2015-65310000-9 розподіл електричної енергії).

Згідно з п.1.2 договору Замовник оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору та інші послуги Виконавцю згідно з Додатком 1 «Порядок формування витрат, пов`язаних з розподілом електричної енергії», який є його невід`ємною частиною.

У відповідності до розділу 3 договору ціною цього договору є вартість відшкодування витрат з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача. Загальна ціна даного договору становить орієнтовно 12398880 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 2479776 грн., разом ціна 14878656 грн. з ПДВ. Тариф за надання Замовнику Виконавцем послуг за даним договором встановлюються НКРЕКП України, відповідно до затвердженої ним методики. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 1 даного договору «Порядок формування витрат, пов`язаних з розподілом електричної енергії», який є невід`ємною частиною договору. Фактична ціна даного договору визначається відповідно до обсягів надання послуг за даним договором.

За п.п. 4.1-4.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число місяця). Протягом 7-ми (семи) робочих днів після закінчення розрахункового періоду Виконавець складає акт наданих послуг з зазначенням фактичних обсягів та вартості наданих Замовнику послуг за даним договором. Сторони погодились, що акт наданих послуг є документом, що підтверджує факт надання Виконавцем послуг за даним договором Замовнику. Прийом-передача акту наданий послуг та рахунку здійснюється сторонами шляхом передачі їх Виконавцем до канцелярії Замовника. Замовник зобов`язаний, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після отримання акту наданих послуг, повернути Виконавцю підписаний та засвідчений власною печаткою належний йому екземпляр акту або, у разі наявності підставі надати свої мотивовані зауваження. Замовник оплачує послуги заданим договором не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом здійснення прямого бамівського переведення грошових коштів на рахунок Виконавця у безготівкової формі після підписання відповідного акту наданих послуг, згідно виставленого Виконавцем рахунку. Наднормативна сума оплати за надані послуги, що поступила на рахунок Виконавця, підлягає заліку в рахунок наступних платежів Замовника.

Відповідно до п.п. 7.1-7.3 договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього договору (порушення договору), винна сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. В разі порушення Замовником терміну оплати наданих послуг, він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Замовника від виконання своїх зобов`язань за цим договором.

За п.12.1 договору даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками, при цьому сторони домовились, що даний договір регламентує взаємовідносини між сторонами, що виникли з 01.01.2020 згідно зі ст. 631 ЦК України, і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Додатком №1 до договору про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 від 16.01.2020 є Порядок формування витрат, пов`язаних з розподілом електричної енергії.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивачем відшкодовано за відповідача витрати з розподілу електричної енергії на загальну суму 3878569,40 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Пр/1_500 від 31.01.2020 на суму 1198762,82 грн., №Пр/2_914 від 29.02.2020 на суму 1000908,78 грн., №Пр/4_263 від 31.03.2020 на суму 913227,08 грн., №Пр/5_364 від 30.04.2020 на суму 765670,72 грн.

Позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату наданих послуг, а саме: №Пр/1_500 від 31.01.2020 на суму 1198762,82 грн., №Пр/2_914 від 29.02.2,78 грн., №Пр/4_263 від 31.03.2020 на суму 913227,08 грн., №Пр/5_364 від 30.04.2020 на суму 765670,72 грн.

Відповідачем компенсована позивачу частково сума 1964433,54 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку від 17.03.2020 на суму 1198762,82 грн., від 20.05.2020 на суму 765670,72 грн.

Решта сплаченої суми не компенсована, що зумовило звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

В процесі розгляду справи ухвалою суду від 03.09.2020 закрито провадження у справі №916/1765/20 в частині позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на суму 1000908,78 грн. основного боргу; на розгляді суду відповідно залишились вимоги про стягнення з відповідача 1042735,56 грн., з яких: 913227,08 грн. основного боргу, 23363,80 грн. інфляційних втрат, 90796,66 грн. пені та 15348,02 грн. 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що факт наявності у відповідача боргу перед позивачем за договором про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 від 16.01.2020 на суму 913227,08 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення зазначеної суми.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.7.2 укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення оплати відповідачем основного боргу, перевіривши розрахунки позивача та приймаючи до уваги ненадання відповідачем контррозрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених ДП "Адміністрація морських портів України" " в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) позовних вимог про стягнення з відповідача 23363,80 грн. інфляційних втрат, 90796,66 грн. пені та 15348,02 грн. 3% річних.

Водночас відповідачем надано до суду клопотання про зменшення розміру пені до 10%, а саме 2336,38 грн., із посиланням на те, що ДП «МТП «Чорноморськ» знаходиться у скрутному становищі, пов`язаному із зниженням попиту на послуги підприємства через складну політично-економічну ситуацію в країні. У поданому клопотанні відповідач посилається на те, позивачем не було понесено збитків, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення у господарській діяльності ДП «АМПУ». Відповідач зазначає, що причиною несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань є в тому числі численна заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП «МТП «Чорноморськ».

Позивач заперечив проти зменшення розміру пені з огляду на те, що відповідач систематично порушує умови договорів щодо своєчасної оплати наданих послуг, про що свідчать звернення позивача до суду з позовами про стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і оцінює співвідношення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора. При цьому, якщо порушення зобов`язання учасником господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Окрім того, як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Судом проаналізовано останню фінансову звітність, ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, причини невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, а також дії сторін у спірних правовідносинах виходячи з наданих сторонами до матеріалів справи доказів. Виходячи з наявних обставин, враховуючи фінансовий стан обох сторін, ступінь виконання відповідачем зобов`язання та причини неналежного його виконання, а також той факт, що розмір нарахованої позивачем пені не є надмірно великим в порівнянні із розміром основного боргу, господарський суд дійшов висновку про недоведеність, відсутність підстав для зменшення пені та про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені, а отже позов підлягає повному задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) 913227 /дев`ятсот тринадцять тисяч двісті двадцять сім/ грн. 08 коп. основного боргу, 23363 /двадцять три тисячі триста шістдесят три/ грн. 80 коп. інфляційних втрат, 90796 /дев`яносто тисяч сімсот дев`яносто шість/ грн. 66 коп. пені, 15348 /п`ятнадцять тисяч триста сорок вісім/ грн. 02 коп. 3% річних та 15641 /п`ятнадцять тисяч шістсот сорок одну/ грн. 04 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повний текст складено 13 листопада 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля