ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 рокуСправа № 912/3276/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/3276/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний Агросервіс", вул. Експресівська, 26, м. Запоріжжя, 69008

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра", вул. Велика Пермська, буд. 8ж, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 196 180,71 грн,

Представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний Агросервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" про стягнення 289 550,00 грн. основного боргу, 3227,77 грн пені, 806,94 грн відсотків за користування грошовими коштами, з покладання на відповідача суми судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору № 25 суборенди транспортного засобу з екіпажем від 02.06.2020, в частині оплати орендної плати.

Ухвалою від 12.10.2020 відкрито провадження у справі № 912/3276/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 09.11.2020 о 14:10. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

30.10.2020 поштою від позивача надійшла заява про збільшення (зменшення) розміру позовних вимог від 28.10.2020 (вх. 3512/20 від 30.10.2020), за якою позивачем повідомлено, що 02.10.2020 відповідач сплатив частину боргу у розмірі 100 000,00 грн, тому основна сума боргу зменшилась і становить 189 550,00 грн, у зв`язку з чим позивач здійснив новий розрахунок заборгованості та просить стягнути з відповідача 189 550,00 грн основного боргу, 5304,57 грн пені, 1326,14 грн відсотків за користування грошовими коштами.

Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Передбачені статтею 46 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов`язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв`язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

За таких обставин, враховуючи що позивач скористався правом на зменшення позовних вимог, вказана заява приймається судом.

09.11.2020 суд розпочав розгляд справи по суті.

Позивач та відповідач участі повноважного представника не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справ рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (відповідач отримав ухвалу 16.10.2020) та інформацією про отримання ухвали з електронної пошти (позивач). Будь-які заяви, клопотання від відповідача не надходили, про поважність причин відсутності суду не повідомлено.

Враховуючи викладене та відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з відсутністю відзиву на позов, розгляд справи здійснюється за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні у справі матеріали, які наведено в обґрунтування підстав позову, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплексний Агросервіс" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (Суборендар) укладено Договір суборенди транспортного засобу з екіпажем № 25, відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне володіння та користування техніку, визначену у цьому Договорі (далі-Техніка), а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а Суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу Орендодавця і зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

За пунктом 1.2 Договору Орендодавець передає Суборендарю в тимчасове володіння і користування наступну техніку: обприскувач самохідний Водолій у кількості 3 шт.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору техніка передається Суборендарю не пізніше 04 червня 2020 року. Передача техніки в суборенду здійснюється за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору строк суборенди становить 12 днів. Якщо Орендодавець у строк 3 дні до закінчення строку суборенди не заявить про намір припинити цей Договір, то строк суборенди техніки продовжиться на 5 днів. Строк суборенди може бути скорочено або збільшено за згодою Сторін, що оформлюється додатковою угодою до Договору.

Як визначено п.п. 5.1., 5.2 Договору розмір орендної плати вказується у Специфікації до Договору. Суборендна плата вноситься: 100 000,00 грн - попередня оплата до 05.06.2020, остаточний розрахунок до 01.09.2020 за Актом приймання-передачі, шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Орендодавця. Розрахунок розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.

Суборендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендні платежі (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 Договору).

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Сторонами було підписано Специфікацію № 1 від 02.06.2020 (а.с.8), відповідно до якої сторонами погоджено найменування, кількість та вартість товару: суборенда транспортного засобу екіпажем, кількістю 3000 га, вартістю без ПДВ 125,00 грн/га, всього з ПДВ 450 000,00 грн. Загальна вартість становить: 450 000,00 грн, з урахуванням ПДВ за весь період оренди. Суборендна плата вноситься: 100 000,00 грн - попередня оплата до 05.06.2020, остаточний розрахунок до 01.09.2020 за актом приймання-передачі, шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Орендодавця.

На виконання умов Специфікації № 1 відповідачем здійснено попередню оплату за суборенду транспортного засобу на загальну суму 100 000,00 грн, що підтверджується копією виписки АТ "Метабанк" від 02.06.2020 (а.с. 9).

Факт передання визначеної Договором № 25 від 02.06.2020 техніки відповідачу підтверджується укладеним Актом приймання - передачі від 03.06.2020, згідно п. 1 якого Орендар передав за плату Суборендареві, а Суборендар прийняв наступну техніку: обприскувач самохідний Водолій 1, реєстраційний номер НОМЕР_1 в кількості 1 шт, обприскувач самохідний Водолій, реєстраційний номер НОМЕР_2 в кількості 1 шт, обприскувач самохідний Водолій, реєстраційний номер НОМЕР_3 в кількості 1 шт.

Акт підписано повноважними представниками сторін із проставленням печаток (а.с. 10).

Сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі (повернення) від 26.06.2020, відповідно до якого Суборендар передав (повернув) з суборенди наступну техніку, що передана згідно умов Договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № 25 від 02.06.2020, а саме: обприскувач самохідний Водолій 1, реєстраційний номер НОМЕР_1 в кількості 1 шт, обприскувач самохідний Водолій, реєстраційний номер НОМЕР_2 в кількості 1 шт, обприскувач самохідний Водолій, реєстраційний номер НОМЕР_3 в кількості 1 шт.

Акт підписано повноважними представниками сторін із проставленням печаток (а.с. 11).

03.08.2020 сторонами підписано Акт виконання робіт (надання послуг) № 42 на суму всього з ПДВ 389 550,00 грн (а.с.12).

Однак, як зазначає позивач, враховуючи сплачену відповідачем попередню оплату у розмірі 100 000,00 грн. заборгованість відповідача перед позивачем становить 289 550,00 грн.

У зв`язку із викладеним позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості від 03.09.2020 № 66 з вимогою оплатити борг у сумі 289 550,00 грн. або направити гарантійний лист з зазначенням строків оплати (а.с. 13).

08.09.2020 позивач направив відповідачу лист вимогу № 68, в якому просив терміново в строк до 11.09.2020 сплати заборгованість (а.с. 14).

Відповідач листом від 08.09.2020 повідомив позивача, що за ним дійсно рахується заборгованість на суму 289 550,00 грн та гарантував проведення повного розрахунку до 17.09.2020 (а.с. 15).

Відсутність своєчасної оплати відповідачем заборгованості стало підставою для нарахування позивачем згідно п. 8.3. Договору суборенди № 25 від 02.06.2020 пені у розмірі 5304,57 грн та 1326,14 грн відсотків за користування грошовими коштами.

Заявою від 28.10.2020 позивач враховуючи сплату відповідачем основного боргу в сумі 100 000,00 грн зменшив розмір позовних вимог до 196 180,71 грн, з яких: 189 550,00 грн. основний борг, 5304,57 грн пеня, 1326,14 грн відсотки за користування грошовими коштами.

Отже, загальна заборгованість відповідача перед позивачем (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.10.2020) склала 196 180,71 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Згідно положень ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Оренда майна у сфері господарювання передбачає укладення договору оренди майна, за яким одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України).

Згідно частин 2, 6 ст. 283 Господарського кодексу України, у користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Згідно з частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 286 Господарського кодексу України встановлює, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вбачається із встановлених обставин справи, які підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, ТОВ "Комплексний Агросервіс" на виконання умов Договору суборенди № 25 від 02.06.2020 із ТОВ "Агрогрупа Деметра" складено та підписано акт виконання робіт (надання послуг) № 42 від 03.08.2020 на суму 389 550,00 грн.

Відповідач за положеннями п. 5.2 Договору та п. 3 Специфікації № 1 у строк до 01.09.2020 включно, заборгованість в сумі 189 550,00 грн не сплатив.

Доказів на підтвердження виконання зобов`язання або на спростування тверджень позивача, відповідачем суду не подано.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено до стягнення суму боргу у розмірі 189 550,00 грн, яка підлягає задоволенню судом повністю.

Внаслідок відсутності своєчасної оплати суми основного боргу, позивач нарахував за період з 02.09.2020 по 09.11.2020 пеню у розмірі 5 304,57 грн.

Невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), що передбачено ст. 230 Господарського кодексу України. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно правил частини 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зобов`язанням зі сплати грошових коштів є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), є грошовим зобов`язанням, що випливає зі змісту ст. ст. 524, 533 Цивільного кодексу України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 8.3. Договору, за порушення термінів сплати суборендної плати, суборендар сплачує Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування, від суми орендної плати за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що останнім обрано неправильний період для розрахунку пені.

Перевіривши розрахунок пені, викладений позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку щодо його необґрунтованості, оскільки позивачем не враховано, що дата сплати заборгованості (дата часткової оплати) не включається до періоду нарахування пені.

За таких обставин суд здійснив власний розрахунок пені (враховуючи часткову оплату, здійснену відповідачем).

Відтак, за розрахунком суду розмір пені за період з 02.09.2020 по 01.10.2020 з суми боргу 289550,00 грн є 2848,03 грн, а за період з 02.10.2020 по 09.11.2020 з суми боргу 189550,00 грн є 2423,75 грн.

В задоволенні вимог в частині стягнення 32,79 грн пені суд відмовляє у зв`язку з невірним її нарахуванням.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 5271,78 грн. Підстави для задоволення позову про стягнення пені в іншій частині відсутні за наведених вище обставин.

Крім того, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних за період з 02.09.2020 по 09.11.2020 у сумі 1326,14 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 3% річних судом виявлено помилку у визначенні дат початку періодів їх нарахування аналогічну тій, що допущена при нарахуванні пені.

Після здійсненого судом перерахунку з урахуванням правильних початкових дат нарахування 3% річних становлять 1317,95 грн. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних підлягають частковому задоволенню. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 8,19 грн слід відмовити.

За правилами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню у розмірі 189550,00 грн основного боргу, 5271,78 грн пені, 1317,95 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що зайво сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких підстав, позивачу слід повернути зайво сплачений судовий збір, але оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору, питання повернення судового збору не вирішується.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 8Ж, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний Агросервіс" (69008, м. Запоріжжя, вул. Експресівська, 26, ) 189 550,00 грн основного боргу, 5271,78 грн пені, 1317,95 грн 3% річних, а також 2 942,10 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити позивачу на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачу на поштову адресу, та електронну адреси - .

Повне рішення складено 09.11.2020.

Суддя В.Г. Кабакова