СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" листопада 2020 р. Справа № 922/2417/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В., розглянувши апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків (вх. 2927)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2020 (повний текст складено 13.10.2020) по справі №922/2417/20 (суддя Буракова А.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни, м. Харків

до відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту

економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради

про визнання договору оренди продовженим

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сердюк Тетяна Миколаївна (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (відповідач) згідно якої просить суд визнати договір № 724 оренди нежитлового приміщення від 30.07.2002 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Сердюк Тетяною Миколаївною в редакції додаткової угоди до договору оренди № 724/2002 від 30.07.2002р. нежитлового приміщення від 01.01.2012 року, продовженим до 28.11.2022 року.

В процесі розгляду справи від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради за підписом представника управління Цуварева О.Ф. надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього документами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі №922/2417/20 задоволено клопотання позивача про відсутність повноважень у Цуварева О.Ф. на подання відзиву та повернуто без розгляду відзив та додані до нього документи Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило: скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі №922/2417/20; залучити відзив від 26.08.2020 №6919/9-20 та додатки до нього до матеріалів справи №922/2417/20 та розглянути його; направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, оскільки апеляційну скаргу скаржника підписано особою, яка не має права її підписувати.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не підлягає прийняттю, зважаючи на наступне.

У статті 1 Конституції України, зокрема, закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина п`ята статті 55 Конституції України).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, N 212-A, с. 15, п. 31).

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Обмеженням права на доступ до суду, в даному випадку, є визначений нормами ГПК України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути предметом апеляційного оскарження окремо від рішення суду.

Так, відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Порядок та строки апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції регулюється розділом ІV ГПК України.

Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 254 ГПК України).

Частиною першою статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником оскаржується ухвала господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі №922/2417/20, якою повернуто відзив без розгляду на підставі ч.4. ст. 170 ГПК України.

Проте, виходячи з переліку, визначеного частиною 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, оскаржувана скаржником в межах апеляційної скарги ухвала не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Крім того, статті 165, 170 ГПК України також не містять положень, які б передбачали можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції про повернення заяв, клопотань, заперечень (в тому числі і відзиву на позовну заяву) без розгляду.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що п.6. ч.1 ст. 255 ГПК України не надає права на апеляційне оскарження судового рішення про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву, оскільки системний аналіз вказаної процесуальної норми дозволяє дійти висновку, що на її підставі в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові) виключно за умови, якщо така ухвала має «завершальне» значення щодо можливості судового розгляду та перешкоджає провадженню у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 910/404/20.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи той факт, що ухвала господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі №922/2417/20 не підлягає окремому оскарженню від рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 234, 254, 255, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі №922/2417/20 - повернути заявнику.

2.Справу №922/2417/20 - повернути господарському суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Додаток на адресу скаржника: апеляційна скарга №8814/9-20 від 29.10.2020 та додані до неї документи на 29 арк., конверт.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза