ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2020 Справа № 905/45/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання (помічника судді) Конько В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, м.Слов`янськ, Донецької області, в інтересах держави в особі позивача, Святогірської міської ради, м.Слов`янськ, м. Святогірськ, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг», м.Донецьк, Донецька область

про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 95876,35грн; дострокове розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2008; зобов`язання повернути земельну ділянку

Представники учасників справи:

прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Кондратюк Н.А.

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, м. Слов`янськ, Донецької області, в інтересах держави в особі позивача, Святогірської міської ради, м.Слов`янськ, м. Святогірськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг», м.Донецьк, Донецька область, про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 95876,35грн; дострокове розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2008; зобов`язання повернути земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що в порушення інтересів держави відповідач не сплачує орендну плату за договором оренди землі №23 від 03.11.2008; зазначає, що на земельній ділянці не збудовано та не функціонує будинок відпочинку сімейного типу, що суперечить умовами договору оренду землі. Святогірською міською радою, до компетенції якої відносяться питання регулювання спірних земельних відносин, протягом тривалого часу повноваження у зазначеній сфері належним чином не виконуються, саме чим й зумовлено звернення прокурора до суду з даним позовом. Позивач вважає позовні вимоги правомірними; позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач пояснень по суті спору не надав, правом на подання відзиву на позов не скористався.

З огляду на те, що за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг» є: 83059, Донецька область, м. Донецьк, пр. Ілліча, б.95А, інформація про дату, час і місце проведення судових засідань розміщувалась на сторінці суду, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua) у розділі «Новини та події суду».

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.01.2020; розгляд справи здійснено в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 05.02.2020 з подальшим відкладанням на 25.02.2020; провадження у справі №905/45/20 ухвалою суду від 25.02.2020 зупинялося до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18. Ухвалою суду від 10.08.2020 провадження у справі №905/45/20 поновлено; підготовче засідання призначено на 27.08.2020 з подальшим відкладанням на 15.09.2020 та 29.09.2020; строк підготовчого провадження ухвалою суду від 27.08.2020 продовжено на 30 днів; ухвалою суду від 29.09.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.10.2020 (судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному). Ухвалою від 22.10.2020 розгляд справи призначений на 10.11.2020.

У судове засідання 10.11.2020 з`явився прокурор; підтримав позовні вимоги. Інші учасники справи представників не направили; про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Виходячи з того, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву, згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.09.2008 рішенням Святогірської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду» №10-XXVII-5 Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторг» затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,0000га для будівництва та функціонування будинку відпочинку сімейного типу по вул. Куйбишева, 87Б із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради; надано земельну ділянку площею 1,0000га (кадастровий номер :01:001:0642) в оренду терміном на 5 років для будівництва та функціонування будинку відпочинку сімейного типу по вул. Куйбишева, 87Б із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради; встановлено орендну плату за земельну ділянку у вигляді трикратного розміру земельного податку.

03.11.2008 на підставі рішення Святогірської міської ради від 03.09.2008 №10-XXVII-5 між Святогірською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторг» (орендар) укладено договір оренди землі №23, відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради, яка знаходиться у м. Святогірську, по вул.Куйбишева, 87 «Б». Як встановлено п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0000га (кадастровий номер :01:001:0642), в тому числі: під зеленими насадженнями - 1,0000га.

Відповідно до п.3 договору земельна ділянка вільна від забудови, знаходиться в задовільному стані, об`єкти інфраструктури інженерні мережі знаходяться в задовільному технічному стані.

Земельна ділянка передається в оренду для будівництва і функціонування будинку відпочинку сімейного типу (п.14 договору.)

Згідно з п.15 договору цільове призначення земельної ділянки: землі рекреаційного призначення.

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

За умовами п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки, що складає: 6255,00грн (0,626грн за кв.м) в рік.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 521,25грн, що становить 1/12 частину річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця (п.11 договору).

Відповідно до п.12 договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коєфіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.20 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п.33 договору).

Дія договору припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.35 договору). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає передбаченому у договорі її використанню; вимога однієї зі сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків передбачених договором; добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки або припинення діяльності орендаря; укладення договору оренди землі з порушенням порядку, встановленого законодавством України. Сторони погоджуються з ти, що дострокове розірвання договору має здійснюватися за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони не пізніше ніж за один місяць (п.36 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.40 договору).

Договір зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька філія земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.11.2008 за №23.

Згідно з актом про передачу та прийом земельної ділянки до договору оренди від 03.11.2008 позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельну ділянку площею 1,0000га, кадастровий номер :01:001:0642, розташовану за адресою: м.Святогірськ, вул.Куйбишева, 87 «Б».

30.09.2013 рішенням Святогірської міської ради №7-XXXVII-6 термін оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0642) в місті Святогірську, вул.Куйбишева, 87-Б для будівництва та функціонування будинку відпочинку сімейного типу продовжено на 1 (один) рік.

07.10.2013 на підставі рішення Святогірської міської ради №7-XXXVII-6 від 30.09.2013 між сторонами укладено додаткову угоду №43 до договору оренди землі №23 від 03.11.2008, відповідно до якої були внесені зміни, зокрема щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.5 договору), строку дії договору (п.8 договору), орендної плати (п.п.9, 11 договору). Відповідно до п.5 договору в редакції додаткової угоди №43 від 07.10.2013 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: до 31.12.2013 - 264546,68грн; з 01.01.2014 - 338500,00грн. Згідно з п.8 договору в редакції додаткової угоди №43 від 07.10.2013 договір укладено на 1 рік, починаючи з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди (рішення міської ради №7-XXXVII-6 від 30.09.2013). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п.9 договору в редакції додаткової угоди №43 від 07.10.2013 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, що складає: до 31.12.2013 - 13227,34грн щорічно; з 01.01.2014 - 16925,00грн щорічно.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором від 03.11.2008 зареєстровано 04.12.2014; номер запису про речове право 7953450; строк дії: 1 рік з правом пролонгації.

Рішенням Святогірської міської ради №8-LX-6 від 20.10.2015 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки ТОВ «Факторг»», розглянувши клопотання ТОВ «Факторг» щодо продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки №23 від 03.11.2008, відповідачу було продовжено на 5 років термін оренди земельної ділянки площею 1,0000га (кадастровий номер :01:001:0642) в місті Святогірську по вул. Куйбишева, 87Б для будівництва та функціонування будинку відпочинку сімейного типу.

Позивач зазначає, що на підставі рішення Святогірської міської ради №8-LX-6 від 20.10.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №23 від 03.11.2008, яка була зареєстрована 26.02.2016, що відповідає відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких строк дії договору становить 5 років, тобто строк дії договору продовжено до 26.02.2021. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 605853,06грн. Додаткової угоди до матеріалів справи не надано з причин її відсутності у сторін.

Постійною депутатською комісією з питань землекористування, містобудування, екології та питань депутатської діяльності Святогірської міської ради проведено обстеження земельної ділянки, за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки від 18.04.2019 за №13/06.06.-13, яким встановлено, що земельна ділянка із земель рекреаційного призначення, комунальної форми власності, кадастровий номер :01:001:0642, площею 1,0000га, яка розташована по вул. Кільцева (колишня Куйбишева), 87Б в м.Святогірську на території Святогірської міської ради Донецької області, фактично не використовується відповідачем.

З метою досудового врегулювання спору позивач 11.05.2019 звернувся до відповідача з претензією №780/02.01-15, в якій пропонував у 10-дневний термін сплатити заборгованість з орендної плати; відповіді на вказану претензію відповідач не надав, заборгованість з орендної плати не сплатив.

27.06.2019 Святогірською міською радою прийнято рішення №8-ХL-7 «Щодо пропозиції про дострокове розірвання договору оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторг», яким запропоновано відповідачу достроково розірвати договір оренди землі №23 від 03.11.2008.Відповіді щодо результату розгляду вказаної пропозиції відповідачем не надано. Угоду про розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2003 сторонами не підписано.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з позовом про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 95876,35грн; дострокове розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2008; зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку.

Досліджуючи підстави звернення прокурора з даним позовом, судом враховано таке.

В силу положень ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. В разі встановлення наявності у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

За приписами ч.2, ч.3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так чч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільні правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Разом з тим, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

В обґрунтування підстав для представництва, прокурор зазначив, що ненадходження вчасно та у повному обсязі платежів за використання землі, яка перебуває у комунальній власності, призводить до невиконання прибуткової частини місцевого бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст.131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

У контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, але також у захисті інтересів органів місцевого самоврядування, компетенція яких не має загальнодержавного характеру, але направлена на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до відання цих органів.

Кошти з орендної плати сплачуються до бюджету міста Святогірськ, тобто позивач є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звернення прокуратури з вказаним позовом обумовлені неналежним здійсненням позивачем своїх повноважень щодо судового захисту порушених інтересів держави.

Прокурор до подання позову до суду звернувся до позивача з листами №01-375405вих-19 від 10.07.2019, №40-6088вих-20 від 06.08.2019, №1244/02.01-15 від 12.08.2019, №40-6751вих19 від 20.08.2019, №40-8109вих19 від 24.10.2019, в яких повідомив позивача, про вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері використання землі з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, та просив надати інформацію про наявність заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг» з орендної плати за користування земельною ділянкою; щодо вжитих позивачем заходів цивільно-правового характеру спрямованих на стягнення забргованості та чи звертався позивач до суду з вимогами про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди землі до суду. У відповідь на листи прокуратури позивачем було надано розрахунок плати за користування на умовах оренди спірною земельною ділянкою станом на 30.06.2019 (лист №1159/02.01-15 від 18.07.2019); позивач повідомив про те, що не звертався до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі (лист №1244/02.01-15 від 12.08.2019); повідомив про те, що Святогірською міською радою проведена претензійна робота зі стягнення заборгованості з орендної плати з відповідача, було прийнято рішення про розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2008, відповідну угоду направлено відповідачу; позивач зазначив про відсутність можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду (лист №1622/02.01-15 від 01.11.2019).

Отже позивач був обізнаний про підготовку прокуратурою позовної заяви про стягнення заборгованості з орендної плати з відповідача та розірвання договору оренди землі, повідомляючи про що надав можливість позивачу відреагувати на стверджувань порушення інтересів держави. Позивач за судовим захистом самостійно не звертався. Вказаними обставинами обумовлена реалізація прокурором наданих Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та для звернення до господарського суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

Після спливу розумного строку прокурор направив позивачу повідомлення №40-9938вих-19 від 20.12.2019 про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Святогірської міської ради про Святогірської міської ради.

З огляду на наведене підстави для представництва прокурором інтересів держави підтверджені, звернення прокурора в інтересах держави до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів держави та направлено на їх захист.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст.ст.2, 3 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі визначено як договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом ( ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

За положеннями ч.5 ст.5, ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку землі» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Таким чином основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Орендною платою за землю є платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст.21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до п.п. 288.1, 288.5 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.

За приписами п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином положеннями Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі» визначається порядок визначення орендної плати за землю. Розмір та порядок обчислення орендної плати мають бути встановлені у договорі оренди, оскільки умови про розмір орендної плати та порядок її обчислення є істотними умовами договору оренди.

Положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» закріплено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором оренди землі №23 від 03.11.2008 в частині надання відповідачеві в оренду земельної ділянки.

Відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення орендних платежів у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у строк встановлений п.11 договору - щомісячно, не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця, у розмірі, що становить 1/12 частини річної орендної плати. Доказів сплати орендних платежів за заявлений період жовтень 2016 - вересень 2019 або доказів повернення земельної ділянки з оренди відповідачем матеріали справи не містять. Належних у розумінні ст.76 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором матеріали справи не містять.

Отже факт наявності боргу у відповідача перед позивачем доведений, відповідачем не спростований, строк сплати орендних платежів, у відповідності до умов договору є таким, що настав.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 95876,35грн за період жовтень 2016 - вересень 2019 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної сплати орендної плати є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з повної та своєчасної сплати орендної плати за землю у строк встановлений договором №23 від 03.11.2008, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Частиною 1 ст.51 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

В пункті «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України визначено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не здійснювалась сплата орендної плати за період з 01.10.2016, що свідчить про систематичне порушення орендарем умов договору оренди землі №23 від 03.11.2008 в частині своєчасного внесення орендної плати згідно з п.11 договору.

Крім того актом обстеження земельної ділянки від 18.04.2019 за №13/06.06.-13 Постійної депутатської комісієї з питань землекористування, містобудування, екології та питань депутатської діяльності Святогірської міської ради встановлено, що земельна ділянка із земель рекреаційного призначення, комунальної форми власності, кадастровий номер :01:001:0642, площею 1,0000га, яка розташована по вул. Кільцева (колишня Куйбишева), 87Б в м. Святогірську на території Святогірської міської ради Донецької області, не використовується відповідачем за цільовим призначенням, а саме для будівництва та функціонування будинку відпочинку сімейного типу, як це передбачено п.14 договору №23 від 03.11.2008.

З урахуванням встановлення обставин систематичного невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі №23 від 03.11.2008 за вимогою орендодавця.

З огляду на положення ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі», згідно з якими у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором, враховуючи розірвання договору в судовому порядку за вимогою орендодавця, позов в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку, підлягають задоволенню.

Витрати прокурора зі сплати судового збору, виходячи з задоволення судом позовних вимог, згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг» (83059, Донецька область, м. Донецьк, проспект Ілліча, б.95А, ) на користь Святогірської міської ради (84130, Донецька область, м. Слов`янськ, м.Святогірськ, вул.Володимира Сосюри, б.8, ) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі №23 від 03.11.2008 у сумі 95876,35грн.

Розірвати договір оренди №23 від 03.11.2008 земельної ділянки площею 1,0000га, кадастровий номер :01:001:0642, розташованої у м. Святогірську Донецької області по вул. Кільцева (Куйбишева), 87 «Б», укладений між Святогірською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторг».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторг» (83059, Донецька область, м. Донецьк, пр.Ілліча, б.95А, ) повернути Святогірській міській раді (84130, Донецька область, м. Слов`янськ, м. Святогірськ, вул.Володимира Сосюри, б.8, ) земельну ділянку площею 1,0000га, кадастровий номер :01:001:0642, розташовану у м. Святогірську Донецької області по вул. Кільцева (Куйбишева), 87 «Б».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторг» (83059, Донецька область, м. Донецьк, пр. Ілліча, б.95А, ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 61145,83грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.11.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2020.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова