ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2521/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І.Ситенка Національної академії медичних наук України» (вх. № 26276 від 10 листопада 2020 року) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків,

до Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І.Ситенка Національної академії медичних наук України», місто Харків,

про стягнення 9 857,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2020 року, рішенням господарського суду Харківської області, позов задоволено частково, стягнуто з Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І. Ситенка Національної академії медичних наук України» на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» пеню у сумі 8 618,37 грн., 3% річних у сумі 1 239,04 грн. та 2 101,94 грн. судового збору.

10 листопад 2020 року відповідачем надано до суду заяву (вх. № 26276) яка містила наступні вимоги: ухвалити додаткове рішення, в якому у резолютивній частині визначити порядок його виконання, тобто вказати відповідачу перерахувати кошти на конкретний розрахунковий рахунок позивача, із повним зазначенням фінансових реквізитів цього розрахункового рахунку позивача та надати відстрочку виконання рішення суду до надання необхідних даних, а саме конкретного розрахункового рахунку позивача, із повним зазначенням фінансових реквізитів цього розрахункового рахунку.

Враховуючи, що вимоги, які ставить відповідач, мають різну правову природу, оскільки врегульовані різними процесуальними нормами, що позбавляє суд їх розглянути в межах одної процесуальної дії, суд роз`єднує та розглядає дані вимоги, які висвітлені в заяві (вх. № 26276 від 10 листопада 2020 року), окремо.

Суд, розглянувши вимогу відповідача про відстрочку виконання рішення суду до надання необхідних даних, а саме конкретного розрахункового рахунку позивача, із повним зазначенням фінансових реквізитів цього розрахункового рахунку, зазначає наступне.

Так, за змістом статті 169 Господарського процесуального кодексу України заяви з процесуальних питань, в тому числі пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадку, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви визначені у статті 170 ГПК України. Частинами 1, 2 статті 170 ГПК України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Підставність та нормативність звернення відповідача із заявою про відстрочку виконання грунтується на статтях 238, 239 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, суд звертає увагу, що останнім, в силу не належного ознайомлення із нормами процесуального законодавства, здійснено ототожнення обов`язкових реквізитів судового рішення, які визначені у статтях 238, 239 із процесуальною дією, яка визначена у статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

В даному випадку відповідач здійснив не допустиму помилку у правовій кваліфікації щодо формування змісту питання, яке має бути розглянуто судом, оскільки обґрунтовуючи нормативність звернення до суду в частині відстрочення виконання рішення зазначив статті 238, 239 Господарського процесуального кодексу України.

Додатково, суд звертає увагу відповідача на основоположні принципи правосуддя, що було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі Кастільо Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain) від 28 жовтня 1998 року - правосуддя здійснюється компетентним органом, з метою забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість. Відповідно до статті 124 Конституції України та статей 2, 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди в Україні, відповідно до покладених на них повноважень, здійснюють правосуддя на засадах верховенства права та забезпечують кожному право на справедливий суд. Пунктами 2 та 4 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін визначено як основні засади (принципи) господарського судочинства. Відповідно до частини 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. В даному разі, суд є арбітром, який вирішує клопотання та заяви учасників справи в сенсі їх оцінки на підставність та нормативну обґрунтованість, керуючись завданням господарського судочинства, визначеним частиною 2 статті 2 ГПК України. Тобто суд не може на власний розсуд визначити кваліфікацію норм, які покладені в обґрунтування клопотання чи заяви від учасника справи. Суд позбавлений правових важелів, покликаних на розгляд представленого представником відповідача питання в частині надання відстрочки виконання рішення через відсутність належного правового обґрунтування.

Як зазначено вище, до пунктів 4, 5 частини 1 ст. 170 Кодексу, заява повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, а також визначення підстав такого звернення. Частиною 4 статті 170 ГПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, недодержання заявником вимог процесуального законодавства є підставою для застосування судом частини 4 статті 170 ГПК України - повернення заяви без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 170, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І.Ситенка Національної академії медичних наук України» (вх. № 26276 від 10 листопада 2020 року) в частині надання відстрочки виконання рішення суду до надання необхідних даних, а саме конкретного розрахункового рахунку позивача, із повним зазначенням фінансових реквізитів цього розрахункового рахунку без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 12 листопада 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2521/20