УХВАЛА

м. Київ

16.11.2020Справа № 910/17312/20

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармер.Уа" 64 630,14 грн заборгованості за договором поставки №176780-51-UKR від 21.05.2018

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармер.Уа" про стягнення 64 630,14 грн боргу за Договором поставки № 176780-51-UKR від 21.05.2018.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як встановлено судом, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" про видачу судового наказу обґрунтована, зокрема, наявністю заборгованості боржника у розмірі 64 630,14 грн за поставлений за Договором поставки № 176780-51-UKR від 21.05.2018 згідно видаткової накладної №1073 від 03.08.2018 товар.

Вказаним Договором встановлений наступний порядок здійснення оплати:

- Покупець сплачує Постачальнику частину коштів у розмірі 50 % (п`ятдесяти відсотків) від ціни Товару, який вказаний у відповідному додатку, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання відповідного Додатку до цього Договору (п.3.3.2 Договору).

- Після надходження Товару, на склад Постачальника в м. Києві, Покупець сплачує Постачальнику частину коштів у розмірі 30% (тридцяти відсотків) від ціни Товару протягом 3-х банківських днів з моменту надходження товару на склад продавця (п.3.3.2 Договору).

- Після отримання Товару Покупець сплачує Постачальнику частину коштів у розмірі 10% (десяти відсотків) від ціни Товару протягом 3-х банківських днів з моменту отримання Товару, якщо інше не вказано в Додатках до Договору (п.3.3.4 Договору).

- Після проведення навчання персоналу та введення в експлуатацію Товару, Покупець сплачує Постачальнику частину коштів у розмірі 10 % (десяти відсотків) від ціни Товару протягом 3-х банківських днів з моменту введення Товару в експлуатацію (п.3.3.4 Договору).

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Разом з тим, зазначаючи у заяві про видачу судового наказу про суму боргу в розмірі 64 630,14 грн заявником до заяви надано не всі докази на підтвердження вказаних обставин, зокрема, не надано доказів часткових оплат товару відповідачем та настання обставин, з якими п.3.3.4 Договору пов`язує виникнення у боржника обов`язку оплати 10 % від ціни товару.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 64 630,14 грн основного боргу є непідтвердженою, оскільки з матеріалів заяви не вбачається наявності обставин неоплати поставленого товару саме на вказану суму, позаяк, виходячи зі змісту наданих доказів, суд позбавлений можливості визначити підстави та документальне обґрунтування виникнення неоплаченої боржником вартості поставленого товару на вказану суму. При цьому, складений в односторонньому порядку акт звірки взаєморозрахунків, який не підписаний іншим учасником господарських відносин, належним доказом виникнення заборгованості не є.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.150 ГПК України, до заяви не додано відповідних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності та відсутні докази, які б підтверджували відсутність спору про право, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармер.Уа" на підставі п.п.1,8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармер.Уа" 64 630,14 грн заборгованості за договором поставки № 176780-51-UKR від 21.05.2018.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов