Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали
позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОТОКИ"
до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БЮЛЕР СЕРВІС"
про відшкодування збитків, стягнення штрафу, визнання недійсним договору в частині,
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОТОКИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БЮЛЕР СЕРВІС" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛЕР СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідаль ністю «ПОТОКИ» штрафу у сумі 59 963,35 євро (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три євро тридцять п`ять євроцентів), з перерахунком суми в гривнях за курсом євро до гривні встановленим сайтом minfin.com.ua в розділі Валюта/Міжбанк/Архів курсу євро на міжбанку/Курс продажу на дату, яка передує дню оплати, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛЕР СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідаль ністю «ПОТОКИ» збитків в сумі вартості додатково встановленого обладнання - 634 029,00 євро (Шістсот тридцять чотири тисячі двадцять дев`ять євро нуль євроцентів) з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях за офі ційним курсом євро на день платежу, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛЕР СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" інших збитків, всього на суму: 3 922 154,03 грн. (три мільйони дев`ятсот двадцять дві тисячі сто п`ятдесят чотири гривні три копійки), з них: витрати на встановлення обладнання - 937 284,00 грн.; витрати на реконструкцію виробничого приміщення - 2 313 430,55 грн.; витрати за час простою виробництва - 328 026,16 грн.; вартість проведення експертних досліджень Дніпропетровською ТПП - 102 490,50 грн.; вартість витрат на правову допомоги на етапі досудового врегулювання спору за договором №4 про надання правової допомоги від 20.06.2019 - 240 922,82 грн., а також визнання пунктів 6.7 та 7.3 Договору №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року, укладеного між ТОВ «ПОТОКИ» та ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС», недійсними.
Розглянувши вказану позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову.
Для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено всі обставини, на які позивач посилається у позові, при вирішенні спору судом мають бути оцінені всі докази надані для дослідження наявності чи відсутності підстав на які позивач посилається у своєму позові.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує правомірність заявлених вимог тим фактом, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОТОКИ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БЮЛЕР СЕРВІС" було укладено договір поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року. В свою чергу, відповідач не допоставив необхідне обладнання, не усунув виявлені недоліки товару, в зв`язку з чим товар вважається таким, що не відповідає вимогам договору щодо його якості. Так, позивач стверджує, що з огляду на бездіяльність відповідача, позивач самостійно вжив заходів для усунення недоліків поставленого товару та приведення його до належного стану, зокрема, придбав додаткове обладнання (Договір з ТОВ «Еліка-елеватор») та залучив сторонніх осіб для його встановлення (ТОВ «ТЕФФ» на підставі договору підряду №44/2019-Р від 29.07.2019), а тому вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому понесені збитки, що складають вартість додаткового обладнання (634 029,00 євро) та робіт із його встановлення (93 7284,00 грн.). Разом з цим, за доводами сторони, для встановлення додаткового обладнання, на підставі договору підряду №03062019/1 від 03.06.2019 року із ТОВ «СУ-БУД», позивач був змушений здійснити реконструкцію та збільшити площу примі щення для розміщення виробничої лінії, що збільшило збитки позивача на 2 313 430,55 грн. До складу збитків позивач також відносить витрати на проведення Дніпропетровською ТПП двох експертних досліджень, всього на суму 102 490,50 грн. Крім того, ТОВ «Потоки» розцінює бездіяльність та позицію в офіційному листуванні ТОВ «Бюлер Сервіс» як відмову від подальших робіт з доведення параметрів обладнання до норми, а тому просить суд стягнути із останнього штраф у розмірі 5% від вартості обладнання, що відповідно до умов Договору становить еквівалент 59 963,35 євро (розрахунок додається до позову). Окрім вищезазначеного, позивач вважає, що наведені пункти 6.7 та 7.3 Договору №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року, всупереч положенням чинного законодавства, об межують відповідальність постачальника за Договором, що перешкоджає позивачу, з метою відновлення пору шеного права, заявляти майнові вимоги даного позову, зокрема про стягнення збитків, а тому такі пункти До говору підлягають визнанню недійсними.
Натомість, у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує конкретних правових підстав правомірності об`єднання сум щодо стягнення штрафу, передбаченого умовами договору у розмірі 59 963,35 євро, з позовними вимогами про стягнення збитків в сумі вартості додатково встановленого обладнання - 634 029,00 євро (поза договірних правовідносин), а також «інших збитків» на суму 3 922 154,03 грн. Натомість, всі вищезазначені суми мають різну правову природу виникнення, що, у свою чергу, має наслідком безпідставне зазначення стороною декілька сум ціни одного позову, а саме: 693992,35 євро та 3 922 154,03 грн. (згідно титульного листа позовної заяви).
В свою чергу, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач водночас просить стягнути з відповідача штраф у сумі 59 963,35 євро відповідно до умов договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року (п.6.12.); збитки в сумі вартості додатково встановленого обладнання - 634 029,00 євро та інші збитки, всього на суму: 3 922 154,03 грн., (які позивач поніс поза межами договірних відносин з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БЮЛЕР СЕРВІС"). Крім того, позивач просить визнати пункти 6.7 та 7.3 договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року, укладеного між ТОВ «ПОТОКИ» та ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС», недійсними.
Таким чином, з огляду на відсутність належного обґрунтування правомірності та об`єктивної необхідності об`єднання позовних вимог різної правової природи виникнення, а також різного характеру, суд зазначає про безпідставність та неправомірність об`єднання у даному позові позовних вимог майнового характеру, що виникли як безпосередньо на підставі умов договору, так і у межах позадоговірних відносин сторін, з одночасним пред`явленням позовної вимоги немайнового характеру про визнання недійсними окремих пунктів правочину.
В цій частині суд наголошує, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо) (За приписами п. 3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).
Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.
За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.
Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.
Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).
Фактично, в межах однієї позовної заяви, позивачем заявлено декілька позовів до відповідача, які мають різні підстави виникнення та характер, без будь-якого обґрунтування конкретних правових підстав щодо правомірності об`єднання позовних вимог з різною правовою природою виникнення в одній позовній заяві.
При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги не пов`язані наданими до суду доказами.
Крім того, з наявних матеріалів позовної заяви неможливо встановити, які саме з заявлених вимог є основними, а які є похідними в розумінні ст. 173 ГПК України.
Таким чином, всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об`єднав в одній позовній заяві окремі позови, зазначивши при цьому дві різні ціни одного позову у різних валютах, а також без будь-яких об`єктивних підстав заявивши у цьому ж позові вимогу немайнового характеру. Даний факт, за висновками суду, суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів, а також позбавляє суд можливості роз`єднати такого роду вимоги за власною ініціативою.
Суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (Аналогічні доводи висловлені в Постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).
Частина шоста статті 173 ГПК України передбачає можливість роз`єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
Зазначені обставини перешкоджають суду у можливості вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.
З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню заявнику.
Крім того, суд звертає увагу позивача, що пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, зокрема, визначив ціну позову (інші збитки) у розмірі 3 922 154,03 грн., до складу яких, окрім іншого, додав «вартість витрат на правову допомогу на етапі досудового врегулювання спору за договором №4 про надання правової допомоги від 20.06.2019» - 240 922,82 грн.(відповідно до розрахунку сум, що стягуються).
З урахуванням викладеного, доданий до позовної заяви розрахунок позовних вимог так само не може бути прийнятий судом в якості обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, в розумінні приписів пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сума витрат на правову допомогу входить до складу судових витрат, які позивач поніс в зв`язку із розглядом справи, та не є складовою частиною ціни позову.
Відтак, у випадку реалізації права на повторне звернення з позовною заявою, оформленою у відповідності до вимог законодавства, позивачу необхідно зазначити єдину та обґрунтовану ціну позову з урахуванням її складових, у розумінні приписів пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
У зв`язку з перебуванням судді Приходько І.В. на лікарняному, питання про повернення позовної заяви і доданих до неї документів заявнику вирішувалось 11.11.2020.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОТОКИ" та додані до неї документи повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Суддя Приходько І.В.