РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2020Справа № 904/1291/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Приватного підприємства «Альфа-Мур»

до Міністерства юстиції України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Об`єднання ринків»

про визнання протиправними та скасування наказу

Представники учасників справи:

від позивача: Литвин В.В.;

від відповідача: Субота О.В.;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.03.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Альфа-Мур» з вимогами до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування п. 2 наказу Мінюсту №3591/5 від 21.11.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 лютого 2020 року Приватному підприємству «АЛЬФА-МУР» стало відомо, що відповідно до п. 2 Наказу Міністерства юстиції України №3591/5 від 21.11.2019 р. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 №43310362, №43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною. Зазначеним Наказом скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення державного реєстратора Скороход О.О., на підставі яких було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності за ОСОБА_1 та в подальшому за Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР». Вказаний Наказ, на думку позивача, прийнято з порушенням чинного законодавства України та останній фактично призводить до порушення майнових прав та законних інтересів заявника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 позовну заяву Приватного підприємства «Альфа-Мур» направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства «Альфа-Мур» про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 27.04.2020 позовну заяву Приватного підприємства «Альфа-Мур» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 27.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 відкрито провадження у справі №904/1291/20; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.06.2020, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

03.06.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що оскаржуваний наказ Мінюсту був прийнятий відповідно до вимог законодавства та із встановленням обставин, що є підставами для скасування рішень державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Зокрема, зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, державному реєстратору було додано акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 передав як внесок до статутного капіталу Приватного підприємства «Альфа-Мур» будівлі.

Однак, справжність підписів на акті приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не засвідчена відповідно до Закону України «Про нотаріат».

При цьому, відповідач зауважив, що про розгляд скарги позивач повідомлявся відповідно до Порядку №1128.

03.06.2020 відповідачем подано заяву про залучення до участі у справі третьої особи - ОСОБА_2 .

У підготовчому засіданні 10.06.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 01.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання ринків».

У підготовчому засіданні 01.07.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 22.07.2020.

17.07.2020 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 та третьої особи 3 надійшли письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

27.07.2020 позивачем подано відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 22.07.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 02.09.2020.

03.08.2020 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 та третьої особи 3 надійшли письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

05.08.2020 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 02.09.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 16.09.2020.

Підготовче засідання, призначене на 16.09.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Спичака О.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2020 підготовче засідання у справі №904/1291/20 призначено на 07.10.2020.

18.09.2020 позивачем подано відповідь на пояснення третіх осіб.

У підготовчому засіданні 07.10.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.11.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2020 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2020 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 06.11.2020 не з`явився, про розгляд Господарським судом міста Києва був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи 2 у судове засідання 06.11.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 07.10.2020 та розпискою про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті від 07.10.2020.

Представник третьої особи 3 у судове засідання 06.11.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 06.11.2020 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною прийнято рішення №43309790 про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

Вказаний об`єкт знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстави виникнення права власності - рішення суду, серія та номер: 202/2259/17, виданий 27.04.2017, видавник - Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

За актом приймання-передачі від 02.10.2018 ОСОБА_1 вніс до статутного капіталу Приватного підприємства «Альфа-Мур» вказане нерухоме майно.

При цьому, 02.10.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною прийнято рішення №43310362 про держану реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Альфа-Мур» на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

Вказаний об`єкт знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстави виникнення права власності - акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018.

Судом встановлено, що 13.09.2019 ОСОБА_2 звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора, в якій просила скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною від 02.10.2018 №43310362 та скасувати право власності Приватного підприємства «Альфа-Мур» на спірний об`єкт нерухомості.

Наказом Міністерства юстиції України №351/5 від 21.11.2019 скарги від 10.09.2019 та від 03.10.2019 задоволено у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 №№43310362, 43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Підставою для прийняття вказаного наказу став Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.10.2019.

У вказаному Висновку зазначено, що зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, на порушення п. 12 Порядку №1127, ст.ст. 10, 18, 24 Закону державним реєстратором Скороход О.О. під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 №43309790 належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема не перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, додане до заяви, не давало змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав щодо будівель.

Крім того, до заяви державному реєстратору було додано акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 передав як внесок до статутного капіталу Приватного підприємства «Альфа-Мур» будівлі.

Однак, справжність підписів на акті приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не засвідчена відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, державним реєстратором Скороход О.О. під час прийняття оскаржуваного рішення від 02.10.2018 №43310362 на порушення п.п. 12, 46 Порядку №1127, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, оскільки доданий до заяви акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не відповідає вимогам, встановленим Законом.

Отже, рішення від 02.10.2018 №№43310362, 43309790, прийняті державним реєстратором Скороход О.О., підлягають скасуванню як такі, що прийняті всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що наказ №351/5 від 21.11.2019 був прийнятий Міністерством юстиції України без з`ясування дійсних обставин справи, зокрема, відповідач не звертався до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з метою отримання інформації щодо існування додаткового рішення у справі №202/2259/17, яким було визнано право власності на спірний об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 .

Крім того, за твердженням позивача, справжність підписів на акті приймання-передачі від 02.10.2018 було засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О.

Також, як зазначає позивач, він не повідомлявся про розгляд Міністерством юстиції України скарги на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

За наведених обставин, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Міністерства юстиції України №351/5 від 21.11.2019.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те, що оскаржуваний наказ Мінюсту був прийнятий відповідно до вимог законодавства та із встановленням обставин, що є підставами для скасування рішень державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Зокрема, зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, державному реєстратору було додано акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 передав як внесок до статутного капіталу Приватного підприємства «Альфа-Мур» будівлі.

Однак, справжність підписів на акті приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не засвідчена відповідно до Закону України «Про нотаріат».

При цьому, відповідач зауважив, що про розгляд скарги позивач повідомлявся відповідно до Порядку №1128.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

У ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що Міністерство юстиції України, зокрема, здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Згідно з п. 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до п. 14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно з ч. 9 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з п. 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до п. 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

На спростування тверджень позивача щодо неповідомлення його про розгляд Мінюстом скарг на дії державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною відповідачем долучено до матеріалів справи копію супровідного листа від 08.10.2019, адресованого Приватному підприємству «Альфа-Мур», в якому вказано, що Мінюст направляє копію скарги з додатками на адресу позивача.

У вказаному листі також вказано, що повідомлення про дату, час та місце розгляду комісією скарги буде опубліковано в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації».

Крім того, судом встановлено, що на офіційному сайті Мінюсту за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-31-jovtnya-2019-roku розміщено оголошення наступного змісту «Розгляд по суті скарги ОСОБА_2 від 10.09.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.09.2019 за № П-16293. Тип об`єкта нерухомого майна: нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку. Адреса: АДРЕСА_1 . Суб`єкт оскарження: державний реєстратор Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. Заінтересована сторона: Приватне підприємство «АЛЬФА-МУР» (); ОСОБА_1 ».

Враховуючи викладені обставини, суд вважає необгрунтованими доводи позивача стосовно того, що його не було належним чином повідомлено про розгляд Мінюстом скарги на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною, оскільки таке повідомлення було здійснено відповідачем відповідно до п. 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Що стосується тверджень позивача про наявність судового рішення у справі №202/2259/17, яким визнано право власності на спірний об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 , що не було достеменно перевірено відповідачем, у зв`язку з чим наказ Мінюсту №351/5 від 21.11.2019 підлягає скасуванню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як вбачається з Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.10.2019, державному реєстратору для реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості було подано рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17.

02.10.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною прийнято рішення №43309790 про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м. Вказаний об`єкт знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначив позивач у позовній заяві, вказаний об`єкт нерухомості був визнаний на праві власності за ОСОБА_1 додатковим рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, що підтверджується відповіддю вказаного суду.

Так, позивачем долучено до матеріалі справи копію відповіді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська вих. №01-14/24/2020 від 02.03.2020, в якій керівником апарату суду зазначено, що в суді перебувала справа №202/2259/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності. 27.04.2017 у вказаній справі було ухвалено додаткове рішення про задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3992,5 кв.м.

18.02.2020 ТОВ «Вуд-Стор» подано апеляційну скаргу, справа направлена до Дніпропетровського апеляційного суду.

Водночас, представником третьої особи 3 долучено до матеріалів справи копії відповіді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська вих. №01-14/83/2020 від 26.08.2020 на адвокатський запит, в якій в.о. голови суду зазначено, що у період з 01.04.2017 до провадження суду не надходило та не перебувало жодних заяв і документів від ОСОБА_1 .

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладені у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 02/761/18, від 20.08.2020 зі справи №914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Однак, під час розгляду даної справи ані позивачем, ані третьої особою 1 (чи буд-яким іншим учасником справи) не було надано суду додаткового рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, яким визнано право власності на спірний об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 , так само як і не заявлено клопотання про його витребування.

При цьому, вказане додаткове рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17 (про визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.; адреса - АДРЕСА_1 ) відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Натомість, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, яке стосується зовсім іншого предмету спору (іншого нерухомого майна).

Вказані обставини були досліджені Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Зокрема, у Висновку зазначено, що зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

У ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає обґрунтованим висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною було порушено п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 №43309790.

Зокрема, за висновком суду, державним реєстратором належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема не перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, яке було додане до заяви, не давало змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав щодо спірного нерухомого майна.

Крім того, як встановлено судом, 02.10.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною прийнято рішення №43310362 про держану реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Альфа-Мур» на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

Підстави виникнення права власності - акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зазначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються:

1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат";

3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою);

4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Під час розгляду справи позивач неодноразово наголошував на тому, що справжність підписів сторін на акті приймання-передачі, за яким третя особа 1 внесла до статутного капіталу позивача спірне нерухоме майно, були посвідчені нотаріально.

Однак, доказів викладених обставин матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано.

Зокрема, в матеріалах справи наявні копії вказаного акту приймання-передачі, з яких вбачається, що справжність підписів сторін не були посвідчені відповідно до Закону України «Про нотаріат».

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованим висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною під час прийняття оскаржуваного рішення від 02.10.2018 №43310362 було порушено п.п. 12, 46 Порядку №1127, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, державним реєстратором належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, а саме не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, оскільки доданий до заяви акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У п. 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації зазначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Враховуючи викладені обставини, та беручи до уваги висновок суду про порушення державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною п. 12, 46 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при прийнятті оскаржуваних рішень №43309790 та №43310362, позовні вимоги Приватного підприємства «Альфа-Мур» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування п. 2 наказу Мінюсту №3591/5 від 21.11.2019 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 12.11.2020.

Суддя О.М. Спичак