ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3224/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх. № 2-4042/20 від 10.11.2020р. у справі № 916/3224/20

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідачів: 1. Приватного акціонерного товариства Альбатрос (м. Одеса, вул. Успенська, 22, ); 2. Малого упроваджувального підприємства Інтегровані банківські інформаційні системи Товариство з обмеженою відповідальністю (65014, м. Одеса, вул. Троїцька, 13, ); 3. Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1, ) 4. Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації (м. Одеса, вул. Пушкінська, 39)

про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування розпорядження та рішення про реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства Альбатрос, Малого управління підприємством Інтегровані банківські інформаційні системи Товариство з обмеженою відповідальністю, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 06 листопада 1997 року між Відкритим акціонерним товариством «АЛЬБАТРОС», (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АЛЬБАТРОС») та Малим упроваджувальним підприємством Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-4984; визнання недійсними договору купівлі-продажу, укладеного 26 грудня 1997 року між Відкритим акціонерним товариством «АЛЬБАТРОС» (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АЛЬБАТРОС») та Малим упроваджувальним підприємством Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-5953; визнаня недійсними договору купівлі-продажу, укладеного 09 липня 1998 року між Відкритим акціонерним товариством «АЛЬБАТРОС», (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АЛЬБАТРОС») та Малим упроваджувальним підприємством Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-5228; визнання незаконним та скасування Розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від №998 від «Про надання поштової адреси МУП ТОВ «ІБІС» вул. Троїцька, 13»; визнання недійсним Свідоцтва про право власності №017286, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 12.02.2002 року, яким посвідчується право власності Малого упроваджувального підприємства Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю на нежитлову будівлю №13 по вул. Троїцька в м. Одеса; визнати незаконним та скасування рішення Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про реєстрацію права власності Малого упроваджувального підприємства Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю, на нежитлову будівлю №13 по вул. Троїцька в м. Одеса; скасування запис про проведену державну реєстрацію права власності Малого упроваджувального підприємства Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю на нежитлову будівлю №13 по вул. Троїцька в м. Одеса, реєстраційний номер 13153544, вчинений Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 12.12.2005 року, номер запису в книзі: 1365 в книзі: 15неж-185 та застосування двосторонньої реституції, а саме повернення сторони договорів купівлі- продажу, укладених між Відкритим акціонерним товариством «АЛЬБАТРОС» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «АЛЬБАТРОС») та Малим упроваджувальним підприємством Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю від 06 листопада 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-4984; від 26 грудня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №5953; від 09 липня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-5228, у первісний стан, зобов`язавши Мале упроваджувальне підприємство Інтегровані банківські інформаційні системи Товариство з обмеженою відповідальністю повернути Приватному акціонерному товариству «Альбатрос», нежитлові приміщення, розташовані у будинку №22 по вул. Успенській в м. Одеса, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 344,4 кв.м., що розташовані на першому поверсі та на плані зазначені: « 2-1», « 2», «З», « 4», « 5», « 6», « 7», «8», « 9», « 10», « 1 1», « 12», « 13», « 14», « 15, « 16», « 17», « 18»; нежитлові приміщення загальною площею 282,1 кв.м., які складаються з драбинної клітки - « 2-19», зала -« 2-20», складу - « 2-22»; нежитлові приміщення загальною площею 82 кв.м , які складаються з підвалу; коридори 1,3 склади - 2, 4, 5, а Приватне акціонерне товариство «Альбатрос» зобов`язати повернути Малому упроваджувальному підприємству Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю кошти, отримані за вказаними недійсними договорами, в загальній сумі 91303 гри..

Крім того, разом з позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою від 10.11.2020р. за вх.№2-4042/20 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою накласти арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності Малому упроваджувальному підприємству Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю; - заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які викопують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь- якого іншого обтяження) щодо нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , до завершення судового розгляду справи; заборонити Малому упроваджувальному підприємству Інтегровані банківські інформаційні системи Товариства з обмеженою відповідальністю проводити будь-які будівельні роботи з реконструкції та/або капітального ремонту, та/або перепланування нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 13; - заборонити Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видавати будь-які документи дозвільного характеру, які б давали право на проведення будівельних робіт та заборонити проводити будь-які дії, пов`язані з реєстрацією декларацій про початок робіт, про закінчення робіт та прийомом в експлуатацію щодо нежитлової будівлі №13 по вул. Троїцька у м. Одеса; заборонити виконкому Одеської міської ради та Приморській районній адміністрації Одеської міської ради приймати будь-які рішення (розпорядження) про зміну або присвоєння нової адреси нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 13.

При цьому в обґрунтування відповідної заяви, заявник вказує, оскільки виконання судового рішення в частині реституції можливо тільки у тому разі, якщо спірне майно перебуває у володінні Відповідача-2, відчуження спірного майна Відповідачем-2 може значно утруднити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання та на даний час у Відповідача-2 не має жодних перешкод для того, щоб здійснити відчуження спірного майна.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що існує імовірність здійснення відповідачем-2 дій щодо відчуження спірного майна, під час розгляду справи на користь третіх осіб, що унеможливіть виконання рішення суду по дійсні справі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову не надано жодного належного та допустимого доказу, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна та уникнення виконання рішення у даній справі.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки останньою не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем-2 будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-4042/20 від 10.11.2020р. у справі № 916/3224/20.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна