ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3035/19

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", Київська обл., м. Боярка

про стягнення 988 604 372 грн. 37 коп.

Представники сторін:

Позивача - Мотлях О.О.;

Відповідача - Вознюк Є.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу у розмірі 988 604 372 грн. 37 коп., з яких: 826 105 714 грн. 82 коп. - борг; 120 246 382 грн. 97 коп. - пеня; 31 760 823 грн. 15 коп. - інфляційні втрати; 10 491 451 грн. 43 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів у порядку, встановлену Кодексом газотранспортної системи, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів згідно договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року на загальну суму 826 105 714 грн. 82 коп.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 р. між ПАТ «Укртрансгаз» (Оператор), та АТ «Київоблгаз» (Замовник) було укладено Договір транспортування природного газу № , відповідно до умов якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник оплачує Оператору встановлену у цьому Договорі вартість таких послуг.

Згідно з п.2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.3 Договору послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

За умовами п.2.4 Договору обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Згідно з п. 2.6 Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до п.2.7 Договору Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Позивач зауважив, що відповідно до положень п.4.1 Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Позивач також зазначив, що відповідно до п.п.2 п.7 глави 3 розділу ХІУ Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12 числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуг балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Аналогічне положення містить п.9.1 Договору, яким встановлено, що у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування . Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

Згідно п.11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього Договору.

У п.9.4 Договору сторони домовилися, що Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру .Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Позивач зазначає, що умови п.9.4. Договору повністю відповідають положенням п.4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС.

Крім того, позивач зазначив, що передумовою надання послуг балансування є наявність у Замовника негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12 числа наступного місяця.

Поняття небалансу та алокація міститься у п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, згідно якого: небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації; алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Позивач зазначив, що ним, як Оператором ГТС, було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу у липні 2018 у обсязі 2 050,000 тис. куб. м., в серпні 2018 у обсязі 2 300,000 тис. куб. м., у вересні 2018 в обсязі 3 020,000 тис. куб. м., в жовтні 2018 у обсязі 5 885,000 тис. куб. м., у листопаді 2018 в обсязі 11 900,000 тис. куб. м., в грудні 2018 у обсязі 12 527 тис. куб. м., у січні 2019 в обсязі 13 860,000 тис. куб. м., та у лютому 2019 в обсязі 11 580,000 тис. куб. метрів, що підтверджується Алокаціями (звітами) AT «Київоблгаз» про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-листопад 2018 року, електронними файлами AT «Київоблгаз» (з цифровим підписом) про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року, Звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року.

У зв`язку з нездійсненням Відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, Позивач надав Відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 826 105 714,82 грн, про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг № 07-18--БАЛАНС від 31.07.2018, № 08-18--БАЛАНС від 30.08.2018, № 09-18--БАЛАНС від 30.09.2018, № 10-18--БАЛАНС від 31.10.2018 року, № 11-18--БАЛАНС від 30.11.2018, № 12-18--БАЛАНС від 31.12.2018 року, № 01-19--БАЛАНС від 31.01.2019, № 02-19--БАЛАНС від 28.02.2019, що були надіслані Відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами Позивача № ТSОВИХ-18-2079 від 14.08.2018. № TSOBИX- 18-2371 від 13.09.2018, № TSOBИX-18-2648 від 13.10.2018, № TSOBИX-18-2895 від 14.11.2018, № TSOBИX-18-3207 від 14.12.2018, № 2001ВИХ-19-79 від 14.01.2019, № 2001ВИХ-19-582 від 14.02.2019, № 2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019, № 2001ВИХ-19-846 від 06.03.2019.

За таких обставин, позивач вважає, що з моменту отримання вказаних актів, звітів та рахунків, відповідно до умов п.9.4 Договору та п.4 глави 4 Розділу ХІУ Кодексу ГТС, у АТ «Київоблгаз» виникло зобов`язання здійснити оплату наданих послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання зазначених документів. Однак, зазначені оплати у встановлений строк проведено не було, у зв`язку з чим за АТ «Київоблгаз» рахується заборгованість у сумі 826 105 714 грн 82 коп.

Відповідно до п.13.1 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Згідно п.13.5 Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 120 246 382 грн 97 коп.

Крім того, з урахуванням положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 10 491 451 грн. 43 коп. та інфляційні втрати у розмірі 31 760 823 грн. 15 коп.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на таке:

Пунктом 45 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG.

В пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС), наведено визначення термінів, зокрема:

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування);

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

алокація - це підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період, тощо.

Пунктом 4 глави 1 розділу XII Кодексу газотранспортної системи встановлено, що алокація обсягів природного газу для кожного замовника послуг транспортування в точках входу (як віртуальних, так і фізичних) від газовидобувних підприємств виконується відповідним газовидобувним підприємством. Газовидобувне підприємство надсилає алокації обсягів природного газу до оператора газотранспортної системи відповідно до положень пункту 6 глави 2 цього розділу.

Пунктом 1 гл. 2 розділу XII Кодексу ГТС встановлено, що у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані в пункті 6 цієї глави. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу.

Згідно з пунктами 1-3 гл. 1 розділу XIV Кодексу ГТС Замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Так, з системного аналізу вказаних вище положень Кодексу газотранспортної системи слідує, що послуги балансування надаються лише в рамках надання послуг транспортування природного газу замовнику послуг транспортування та відповідно небаланс (позитивний або негативний) може виникнути виключно щодо обсягу природного газу, щодо якого замовнику послуг транспортування надається послуга транспортування, а в межах цієї послуги - послуга балансування.

При цьому, з приписів вищезазначених норм Кодексу ГТС також слідує, що для встановлення факту наявності чи відсутності небалансу (позитивного чи негативного) необхідно встановити: 1) який обсяг природного газу, поданий замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та який обсяг природного газу відібраний замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу шляхом проведення порівняння алокацій; 2) чи наявна різниця між обсягом природного газу, поданим замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та обсягом природного газу, відібраним замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу шляхом проведення порівняння алокацій.

Водночас, для встановлення факту наявності чи відсутності негативного небалансу необхідно встановити чи наявний факт перевищення обсягів відібраного замовником послуг транспортування природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу цим замовником послуг транспортування.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій (п.2 розділу XIII Кодексу ГТС).

Згідно п.7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів:

при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов`язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання;

при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

До усунення замовником послуг транспортування місячного небалансу відповідно до вимог пункту 7 цієї глави, а також оплати вартості послуг балансування оператор газотранспортної системи відмовляє у прийнятті від такого замовника послуг транспортування номінацій на поточний та наступні газові періоди та повідомляє операторів суміжних систем про неможливість прийняття номінацій від цього замовника на поточний та наступні газові періоди. Додатково оператор газотранспортної системи повідомляє про це постачальника "останньої надії" чи відповідного постачальника зі спеціальними обов`язками (за його наявності), а замовник послуг транспортування власного - споживача (споживачів) у порядку, визначеному Правилами постачання природного газу.

Згідно п. 3 гл.1 розд. XIV Кодексу ГТС перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів (п. 2 гл. 3 розд. XIV Кодексу ГТС).

Умовами п. 2.2, п. 2.3 Договору передбачено, послуги балансування та порядок розрахунків визначено Розділом IX Договору та нормами глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС.

Згідно п.п. 9.1., 9.2. Договору у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника.

Позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4 Договору)

Згідно п. 3 гл. 4 розд. XIV Кодексу ГТС підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування.

Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі своєчасно (ч. 3 ст.35 Закону України «Про ринок природного газу»).

Проте, в порушення умов Договору та Кодексу ГТС Позивачем не дотримано відповідний порядок визначення небалансу (пункти 1,2 глави 3 розділу XIV Кодексу) та не надано змоги Відповідачу самостійно врегулювати небаланс у визначені строки (пункти 3-6 глави 3 розділу XIV Кодексу).

Водночас, в порушення вимог Кодексу ГТС, звіти про надані послуги балансування за спірний період (липень 2018 - лютий 2019 рр.) не містять деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу, тобто складені з порушеннями вищезазначених вимог Кодексу ГТС. З інформації, що надана Позивачем неможливо з`ясувати складові (деталізацію по споживачах замовника послуг з транспортування) обсягів небалансу та суми нарахувань по споживачах замовника послуг транспортування.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), що є Регулятором на ринку природного газу, у відповідь на звернення операторів газорозподільних систем (в т.ч. AT «Київоблгаз») щодо необхідності надання Оператором газотранспортної системи (AT «Укртрансгаз») інформації стосовно складових обсягів небалансу Операторів ГРМ (деталізацію по споживачах замовника послуг з транспортування), своїм листом від 09.02.2018 р. №1282/16.3.2/7-18 зокрема роз`яснила, що згідно з положеннями глави 4 розділу XIV Кодексу ГРС розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним.

Згідно з пунктом 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу).

Разом з тим, відповідно до абзацу першого пункту 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ), об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжній ГРМ протягом зазначеного періоду.

При цьому, згідно з положеннями пункту 3 глави 1 розділу XII Кодексу ГРМ, комерційним балансуванням ГРМ є встановлення на підставі документально оформлених даних відповідності між фактичним об`ємом (обсягом) надходження природного газу в ГРМ за відповідний період та фактичним об`ємом (обсягом) розподіленого і переданого за цей період природного газу з ГРМ з урахуванням об`єму (обсягу) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, понесених оператором ГРМ протягом цього періоду, зокрема для забезпечення фізичного балансування.

Так, за наявною в НКРЕКП інформацією, у звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем), наданих ПАТ «Укртрансгаз» Операторам ГРМ, відсутня інформація щодо складових обсягів небалансу (деталізація по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу).

Таким чином, у випадку віднесення Оператором ГТС до небалансу Оператора ГРМ обсягів несанкціонованого відбору природного газу споживачів, об`єкти яких підключені до газорозподільної системи відповідного Оператора ГРМ, ПАТ «Укртрансгаз» у звітах по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування має зазначити інформацію про споживача та його обсяги несанкціонованого відбору природного газу, які мають бути компенсовані Оператору ГРМ відповідно до вимого Кодексу ГРМ.

У зв`язку із зазначеним, з метою сталого функціонування ринку природного газу та можливості реалізації права Операторів ГРМ на отримання від несанкціонованих споживачів компенсації вартості природного газу, придбаного Операторами ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу для врегулювання власних небалансів, ПАТ «Укртрансгаз» має дотримуватись вимог чинного законодавства. Зокрема положень Кодексу ГТС у частині надання Операторам ГРМ інформації стосовно складових обсягів їх небалансів (деталізації по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу).

Безпідставним та необгрунтованим є також застосування алгоритму розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу у спірному періоді, що проведений позивачем, виходячи з коефіцієнту 1,2, замість 1.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Отже, основною ознакою споживача є наявність у нього укладеного з постачальником природного газу договору постачання природного газу для власних потреб або використання його в якості сировини.

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи України (далі - Кодекс ГТС):

прямий споживач - споживач, об`єкти якого приєднані безпосередньо до газотранспортної системи;

оператор суміжної системи - оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, оператор іншої газотранспортної системи, який співпрацює з оператором газотранспортної системи.

Згідно з положеннями глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), втрати та виробничо-технологічні витрати природного газу, що виникають у оператора газорозподільних систем (далі - Оператор ГРМ) викликані специфікою переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, та використовуються ними, зокрема, для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи (далі - ГРМ).

Тобто, Оператор ГРМ, в частині використання обсягів фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу не є споживачем природного газу в розумінні Закону України «Про ринок природного газу».

Вказана позиція була підтверджена також НКРЕКП в листі від 27.01.2016 №583/16/7-16. Відтак підтверджена постачальником газу номінація на обсяг для компенсації фактично понесених (не спожитих) в газорозподільній мережі втрат та витрат не є безумовною підставою для його отримання.

Пунктом 4 глави 6 розділу III Кодексу ГРМ визначено, що об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Отже, фактичний обсяг фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу визначається Оператором ГРМ шляхом розрахунку і є залишком нерозподіленого газу за підсумками місяця.

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу.

Згідно пункту 9.1 Договору у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Розмір негативного місячного небалансу Замовника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х Обг, БЦГ - базова ціна газу, С>бг - обсяг негативного місячного небалансу замовника, К - коефіцієнт компенсації , що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

При цьому, при визначенні коефіцієнту компенсації К, враховується обсяг газу відібраний замовником з газотранспортної системи, тобто значення алокації по даному замовнику. А для оператора ГРМ (відповідача) необхідно враховувати весь обсяг природного газу отриманий оператором ГРС у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в липні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 41 900,039 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 2 050,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в серпні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 47 446,162 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 2 300,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в вересні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 60 543,539 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 3 020,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в жовтні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 117 917,057 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 5 885,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в листопаді 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 238 495,315 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 11 900,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в грудні 2018 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 281 807,261 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 12 527,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в січні 2019 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 297 677,013 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 13 860,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Згідно Алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу в лютому 2019 року, відібраного в точках виходу AT «Київоблгаз», до ГРС надійшло 232 079,440 тис.куб.м природного газу. В той же час, фактичний обсяг, що був не врегульований відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, становить 11 580,000 тис.куб.м, що складає менше ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Як вбачається із інформації щодо відсотку небалансу природного газу, що зазначена у звітах Позивача та Відповідача (додані до позовної заяви), перевищення 5% від обсягів природного газу, відібраних з газотранспортної системи по всім місяцям спірного періоду, не відбувалося.

Таким чином, при розрахунку вартості послуг балансування за всі місяці вказані в позовній заяві, необхідно застосовувати коефіцієнт компенсації 1, а не 1,2.

Разом з тим, розходження у розрахунках сторін щодо вартості послуг балансування природного газу пов`язано з тим, що позивач при визначенні співвідношення негативного небалансу до обсягу відібраного природного газу з точки виходу з газотранспортної системи враховує лише обсяги газу, що відібрані відповідачем на власні потреби та обсяги, відібрані ним для покриття виробничо-технічних витрат.

При цьому спір відносно обсягів природного газу фізично відібраного відповідачем з точок виходу з газотранспортної системи між сторонами відсутній та підтверджується алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об`ємів) природного газу, відібраного з точки виходу AT «Київоблгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Негативний небаланс утворюється у разі перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу. Відповідно у п.9.2 Договору сторони погодили, що коефіцієнт 1,2 застосовується у випадку, коли негативний небаланс перевищує 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Відповідно коефіцієнт компенсації необхідно розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо- технічних витрат.

Листами від 25.03.2016 року №2840/16.3/7-16 та від 09.07.2018 року №5988/16.3.2/7-18 (копії додаються), НКРЕКП зокрема роз`яснено, що для визначення коефіцієнту компенсації К при розрахунку вартості послуг балансування природного газу для оператора газорозподільної системи необхідно враховувати весь об`єм природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу споживачам.

Таким чином, вимоги Оператора ГТС щодо застосування коефіцієнту 1,2 у випадку коли небаланс природного газу складає до 5% від обсягу відібраного Оператором ГРМ у фізичних точках виходу з газотранспортної системи, є неправомірними.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи, бути засновані на ринкових принципах, створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обгрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками.

Проте, дії Позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування, розрахунків та рахунків в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення Позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами Договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України «Про ринок природного газу», відсутність обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу Відповідачем.

Вищезазначене підтверджується змістом Постанов НКРЕКП від 29.12.2017 №1620 та від 15.02.2018 №190 «Про накладення штрафу на ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу». Згідно актів, складених за результатами планової та позапланової перевірки, Регулятором було встановлено порушення ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», зокрема в частині:

дотримання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками;

дотримання термінів надання замовникам послуг транспортування повідомлень про підтвердження та відхилення номінацій/реномінацій;

надання в установленні терміни (до 14 числа) замовникам послуг транспортування звітів про наданні послуги балансування та рахунків на оплату;

застосування коефіцієнта компенсації під час проведення розрахунків вартості послуг балансування;

здійснення Оператором ГТС алокацій фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування;

надання інформації про небаланс;

щомісячного визначення базової ціни газу;

надання замовникам транспортування актів надання послуг балансування обсягів природного газу у строки, визначенні Кодексом ГТС, та ін.

Також, в листах-роз`ясненнях від 25.03.2016 р. № 2840/16.3/7-16 та від 27.06.2017 р. № 7044/16.3.2/7-17, НКРЕКП як Регулятор на ринку природного газу роз`яснював AT «УКРТРАНСГАЗ» як оператору ГТС та операторам ГРМ, що коефіцієнт компенсації К має розраховуватися від загального обсягу небалансу по відношенню до обсягу природного газу отриманого на ГРС, а також коригування оператором ГТС коефіцієнта компенсації в сторону збільшення не відповідає чинному законодавству і може розглядатися як порушення Закону України «Про ринок природного газу» (копії листів додаються).

Крім того слід зазначити, що Відповідачем неодноразово висловлювалась незгода із діями позивача, в зв`язку з чим AT «Київоблгаз» щомісяця направлялись відповідні листи на адресу Позивача (зокрема листи № КV14-ЛВ-11129-0818 від 30.08.18, № KV14-ЛB-12086-0918 від 26.09.18, № KV14-CЛ-13478-1018 від 26.10.18, № KV14-ЛB-14493-1118 від 21.11.18, № KV14- ЛВ-15963-1218 від 29.12.18, № 810-СЛ-485-0119 від 12.01.19, № 81014-СЛ-781-0119 від 17.01.19, № 81014-СЛ-796-0119 від 17.01.19, № 81014-ЛВ-2991-0219 від 21.02.19, № 81014-ЛВ-4669-0319 від 21.03.19, в яких Відповідач просив Позивача надати детальну інформацію щодо складових обсягів небалансу та сум нарахувань по споживачах замовника послуг з транспортування, зазначених у звітах про надані послуги балансування за спірні періоди, та привести всі звіти про надані послуги балансування у відповідність до вимог Кодексу ГТС. А також вимагав привести у відповідність до вимог законодавства акти надання послуг балансування природного газу, здійснити відповідний перерахунок вартості послуг балансування, та направити на адресу Відповідача акти надання послуг балансування природного газу та рахунки на оплату послуг балансування за вказаними актами.

Проте, зі сторони позивача не було вчинено жодних дій щодо усунення порушення прав відповідача та вимог законодавства.

Відповідно до ст.207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ч.4 ст. 612 ЦК України, Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Вищенаведена позиція Відповідача підтримується і Верховним Судом у постанові Касаційного господарського суду від 04.12.2018 року по аналогічній справі №927/276/18 за позовом AT «Укртрансгаз» до ПАТ «Чернігівгаз» про стягнення заборгованості за послуги з балансування обсягів природного газу, пені, 3% річних та інфляційних втрат за договором транспортування природного газу.

Аналогічна правова позиція також викладена і в інших постановах Верховного Суду зокрема від 04.09.2018 у справі №916/1807/16, від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18, від 27.03.2019 у справі №906/110/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18, від 18.06.2019 у справі №922/1580/18 та від 17.07.2019 р, у справі №906/408/18.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, Відповідач вважає неправомірним застосування Позивачем при розрахунку вартості послуг балансування коефіцієнту 1,2, оскільки небаланси в жодному місяці спірного періоду не перевищували 5% від загального об`єму природного газу, який надійшов до газорозподільної системи.

Таким чином, з огляду на зазначене вище, з урахуванням фактичних обставин справи позивачем безпідставно пред`явлено до стягнення із відповідача заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу за спірний період в сумі, що зазначена в позові.

Крім того, пунктом 9.4. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 29.11.2017 року) сторони погодили, що Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг балансування у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України, який би підтверджував факт направлення Позивачем на електронну адресу Відповідача розрахунків вартості послуг балансування та рахунків на оплату.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Окрім того, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

З даного приводу слід зауважити про те, що в постанові від 08.04.2014 у справі № 911/27/25/13-г Верховний Суд України вказав: сторони у договорі визначили акт приймання- передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому договір як джерело матеріального права при вирішенні спору підлягав застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 ЦК України.

Таким чином, залишається не доведеною обставина належного виконання Позивачем свого зобов`язання за Договором щодо направлення на електронну адресу Відповідача розрахунку вартості послуг балансування та рахунку на оплату у стоки встановлені Договором,

Крім того, слід зважити також на те, що п. 9.4 Договору не визначає момент з якого починається перебіг п`ятиденного строку для оплати вартості послуг балансування. Так, в даному пункті Договору вказано окремі зобов`язання, водночас сторонами погоджено, що Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг балансування у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

В свою чергу п. 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, сторони, встановлюючи строк для оплати вартості послуг балансування, не передбачили з якого моменту слід відраховувати п`ятиденний строк для здійснення передбачених договором дій, що унеможливлює встановлення моменту (дати, місяця, року), з якого відповідач вважається таким, що прострочив у розумінні ст. 612 ЦК України.

Виходячи з наведених законодавчих положень, а також враховуючи той факт, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, зі змісту яких можливо встановити момент, з якого відповідач вважається таким, що прострочив зобов`язання за Договором у розумінні ст. 612 ЦК України та п. 9.4. договору, вимога позивача про стягнення з відповідача пені є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно розділу XVI Договору спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору вирішуються у порядку встановленому чинним законодавством.

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді (п. 9.5 Договору).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим за змістом частини четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку ( частина перша цієї статті).

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов`язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов`язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобов`язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу) - правова позиція Верховного Суду України у справі №6-2387цс15.

Таким чином, оскільки саме Позивачем допущено прострочення зобов`язання у вигляді не направлення до 14 числа місяця, наступного за звітним одностороннього акту про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, рахунку на оплату, звіту по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу) за спірний період відсутні будь-які правові підстави для здійснення оплати послуг балансування обсягів природного газу в сумі, що заявлена Позивачем до стягнення, тому AT «Київоблгаз» не може нести відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України.

Для застосування штрафних санкцій, визначених умовами договору, а також наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених законом, договором (висновок, викладений у постанові ВС від 11.11.2019 по справі № 927/587/18).

Також відповідач зазначає, що розрахунки за Договором проводилися між сторонами в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, якою запроваджено новий механізм фінансування субвенцій на надання пільг та субсидій населенню, тобто в іншому порядку, ніж той, що був передбачений сторонами у договорі.

Положеннями частин 1 - 3 статті 12 Господарського кодексу України передбачено, що держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій є одним із основних засобів регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

З 01.01.2018 механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема і природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання) за рахунок субвенцій з державного бюджету визначався Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 (далі по тексту - Порядок № 256).

Отже, з 01.01.2018 розрахунки за природний газ, спожитий категорією населення, яке має пільги та субсидії, здійснювалися між сторонами відповідно до Порядку № 256.

Згідно з пунктами 2, 4 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об`єднаних територіальних громад на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8-1 Порядку № 256, кошти на оплату пільг і субсидій за електричну енергію, природний газ, послуги з транспортування, розподілу та постачання природного газу, тепло-, водопостачання і водовідведення, отримані від головних розпорядників місцевих бюджетів згідно з пунктом 8 цього Порядку, використовуються суб`єктами господарювання, розрахунки з якими здійснюються за рахунок таких коштів, за цільовим призначенням з урахуванням вимог цього пункту.

Відповідно до абзаців 21, 22, 25, 28 пункту 8-1 Порядку № 256 для проведення розрахунків відповідно до цього пункту всі учасники відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання в органах казначейства. Розрахункове обслуговування таких рахунків здійснюється на умовах, визначених договором, що укладається між органами Казначейства та учасниками розрахунків. Усі учасники розрахунків, що проводяться згідно із цим пунктом, у графі «Призначення платежу» платіжних доручень додатково зазначають «постанова Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256» та вказують вид послуги (енергоносія), за який проводиться розрахунок. Казначейство не пізніше ніж протягом наступного операційного дня після надходження платіжних доручень учасників розрахунків, передбачених цим пунктом, здійснює їх виконання.

Отже, відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється із Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок газопостачальної організації.

Тобто держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням населення, яке користується субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно- енергетичного комплексу (ПЕК), визначений Порядком фінансування видатків, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов`язаних із газопостачанням населення, яке користується житловими субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. Отже, на виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти.

Таким чином, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства.

Так, за період з липня 2018 року по листопад 2019 року (включно) Відповідачем перераховано платіжними дорученнями на рахунок Позивача 177 286 927,82 грн. з призначенням платежу: ПКМУ №256 від 04.03.2002 р. за надані послуги балансування природного газу за договором транспортування № від 17.12.2015 р.

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При цьому положення норм постанов Кабінету Міністрів України є обов`язковими для учасників розрахунків, виходячи з їх змісту. Отже, строки та порядок здійснення розрахунків за природний газ, у тому числі за його транспортування, визначаються саме нормами наведеної постанови.

Врахувавши те, що розрахунок за транспортування природного газу в частині оплати його вартості у спірному періоді за рахунок коштів, отриманих з Державного бюджету України на надання пільг, субсидій та компенсацій населенню здійснювався між сторонами в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 та з дотримання встановлених цим нормативно-правовим актом строків, відсутні правові підстави для нарахування відповідачу пені, трьох відсотків та інфляційних втрат в цій частині.

Аналогічні висновки викладені в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.07.2019 у справі № 913/334/18. від24.09.2019 у справі № 927/894/18, від 11.11.2019 р. у справі 927/587/18.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову у даній справі.

В силу ч. 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 13.11.2020 року.

Суддя Л.Я. Мальована