РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2020Справа № 904/1048/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Гарі», м. Дніпро

до

1. Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро,

2. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про припинення права користування земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії,

Представники:

від позивача: Грибов Д.І.;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Підприємство «Гарі» (далі - ТзОВ Підприємство «Гарі»/позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1) та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - ГУ МВС України в Дніпропетровській області/відповідач-2) про:

- припинення права користування ГУ МВС в Дніпропетровській області земельною ділянкою кадастровий номер :02:389:0069, за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців (Артема), 5, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДПД 66 від 09.02.1999 р.;

- зобов`язання Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути питання оформлення ТзОВ Підприємству «Гарі» права користування на умовах оренди земельною ділянкою кадастровий номер :02:389:0069, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців (Артема), 5, та в межах якої розташоване нерухоме майно позивача шляхом винесення відповідного розпорядження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців (Артема), 5 в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:389:0069. Проте, відповідачем-2 не вчиняються дії щодо припинення постійного користування цією земельною ділянкою, що є порушенням норм земельного законодавства, оскільки саме позивач має право на оформлення права користування спірною земельною ділянкою.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 27.02.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.03.2020 через Господарський суд Дніпропетровської області від відповідача-1 надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог.

25.03.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ МВС України в Дніпропетровській області заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що спірна земельна ділянка була передана у постійне користування ГУ МВС України в Дніпропетровській області у відповідності до норм законодавства, зокрема, на підставі рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування шляхом видачі державного акту та подальшої державної реєстрації відповідачем-2 такого права. Крім того, відповідач-2 вважає безпідставними посилання позивача про наявність в останнього правових підстав для автоматичного переходу права власності на будівлі та споруди, які знаходяться на ній. Водночас, відповідач-2 просить суд застосувати строк позовної давності.

22.04.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь позивача на відзив із запереченнями на доводи відповідача-2.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 08.07.2020 передав справу №904/1048/20 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

11.08.2020 матеріали справи № 904/1048/20 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судових справ між суддями передані для розгляду судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.08.2020 прийняв справу № 904/1048/20 до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 14.09.2020.

26.08.2020 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог.

11.09.2020 на електрону пошту суду надійшло клопотання відповідача-2 про проведення підготовчого засідання 14.09.2020 без участі представника ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

14.09.2020 у підготовчому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання відповдіача-1 про роз`єднання позовних вимог з підстав необґрунтованості та відклав підготовче засідання на 19.10.2020 у порядку ст. 183 ГПК України.

15.09.2020 до канцелярії суду повторно надійшло клопотання відповідача-2 про проведення підготовчого засідання 14.09.2020 без участі представника ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

12.10.2020 на електронну пошту суду від відповідача-2 надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання 19.10.2020 в режимі відеоконференції.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.10.2020 відмовив у задоволенні клопотання ГУ МВС України в Дніпропетровській області про участь у підготовчому засіданні 19.10.2020 в режимі відеоконференції.

19.10.2020 на електрону пошту суду надійшло клопотання відповідача-2 про проведення підготовчого засідання 19.10.2020 без участі представника ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

19.10.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.11.2020.

09.11.2020 через відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача-1 про розгляд справи за відсутністю представника Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

09.11.2020 на електрону пошту суду надійшло клопотання відповідача-2 про проведення судового засідання 09.11.2020 без участі представника ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

09.11.2020 у судове засідання з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представники Дніпропетровської обласної державної адміністрації та ГУ МВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.1999 Дніпропетровською міською радою народних депутатів видано Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області державний акт серії ДПД 66 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3045 гектарів за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 5 для обслуговування будинку культури УМВС України в Дніпропетровській області, типографії та підсобних приміщень.

26.06.2008 наказом № 305 Міністерства внутрішніх справ України передано до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівлю клубу залишковою балансовою вартістю 494 866,00 грн, яка розташована на вул. Артема, 5 у місті Дніпропетровську та перебуває на балансі УМВС України в Дніпропетровській області.

На виконання цього наказу, відповідачем-2 за актом прийняття-передачі основних засобів, будинок культури за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 5 передано до спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області із закріпленням на праві господарського відання за КП «Спорттовари».

20.05.2009 між ТзОВ «Драгмейстер» (далі - продавець) та ТзОВ Підприємство «Гарі» (далі - покупець) укладений договір №20/1 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого продавець зобов`язався продати, а покупець купити обєкт нерухомого майна, будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 5, а саме: будинок культури та будівлі друкарні, що в цілому складаються з: будинок культури літ. А-2, загальною площею 2 050,9 кв.м., у тому числі підвал під А-2, ганок літ. а, ганок літ. а1, ганок літ. а2, ганок літ. а3, ганок літ. а4, приямок літ. а5, сходи літ. а6, кіноапаратна на ІІ поверсі; будівля друкарні літ. Б-2, загальною площею 320,5 кв.м., у тому числі прибудова літ. Б`-1, тамбур літ. б-1, перехід-тамбур літ. б`-1, ганок літ. б; будівля друкарні літ. В-1, загальною площею 336,1 кв.м., у тому числі прибудова літ. в-1; котельня літ. Г, загальною площею 31,4 кв.м., у тому числі вхід в котельню літ. г; сарай літ. Д; навіс літ. Е; огорожа №1; замощення, надалі «об`єкт», що належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2009, зареєстрованого на товарній біржі «Регіональна універсальна біржа» за реєстраційним номером 80 та акту приймання-передачі до договорів купівлі-продажу, укладених на товарній біржі «Регіональна універсальна біржа» зареєстрованих за № 80.

23.11.2009 КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 та постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2009 зареєстровано за ТзОВ Підприємство «Гарі» право власності на нерухоме майно: будівлі та споруди, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, будинок 5.

28.03.2013 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про державну реєстрацію прав ТзОВ Підприємство «Гарі» на нерухоме майно, а саме: будинок культури літ. А-2, загальною площею 2 050,9 кв.м., у тому числі підвал під А-2, ганок літ. а, ганок літ. а1, ганок літ. а2, ганок літ. а3, ганок літ. а4, приямок літ. а5, сходи літ. а6, кіноапаратна на ІІ поверсі; будівля друкарні літ. Б-2, загальною площею 320,5 кв.м., у тому числі прибудова літ. Б`-1, тамбур літ. б-1, перехід-тамбур літ. б`-1, ганок літ. б; будівля друкарні літ. В-1, загальною площею 336,1 кв.м., у тому числі прибудова літ. в-1; котельня літ. Г, загальною площею 31,4 кв.м., у тому числі вхід в котельню літ. г; сарай літ. Д; навіс літ. Е; огорожа №1; замощення І.

ГУ МВС України в Дніпропетровській області листом №19751/2к від 24.05.2019 повідомило позивача про те, що на теперішній час відсутні підстави для вжиття ліквідаційною комісією ГУ МВС України заходів щодо припинення права користування земельною ділянкою за адресою: вул. Артема, 5, м. Дніпропетровськ.

Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту свого порушеного права про припинення відповідачем-2 права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності. Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача-1 розглянути питання оформлення позивачу права користування на умовах оренди спірною земельною ділянкою.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно із частиною першою статті 84 ЗК України (далі - ЗК України) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Частиною другою вказаної норми Земельного кодексу України визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно), зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

У відповідності до ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно), якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Частиною 3 ст. 415 ЦК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) встановлено, що особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

В ч. 2 ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) встановлено, якщо житловий будинок, будівля або споруда, розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Судом встановлено, що з 09.02.1999 ГУ МВС України в Дніпропетровській області є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,3045 гектарів за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 5 для обслуговування будинку культури УМВС України в Дніпропетровській області, типографії та підсобних приміщень на підставі державного акту на право постійного користування.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 23.11.2009 Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 та постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2009 зареєстровано за ТзОВ Підприємство «Гарі» право власності на нерухоме майно: будівлі та споруди, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, будинок 5.

28.03.2013 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про державну реєстрацію прав ТзОВ Підприємство «Гарі» на нерухоме майно, а саме: будинок культури літ. А-2, загальною площею 2 050,9 кв.м., у тому числі підвал під А-2, ганок літ. а, ганок літ. а1, ганок літ. а2, ганок літ. а3, ганок літ. а4, приямок літ. а5, сходи літ. а6, кіноапаратна на ІІ поверсі; будівля друкарні літ. Б-2, загальною площею 320,5 кв.м., у тому числі прибудова літ. Б`-1, тамбур літ. б-1, перехід-тамбур літ. б`-1, ганок літ. б; будівля друкарні літ. В-1, загальною площею 336,1 кв.м., у тому числі прибудова літ. в-1; котельня літ. Г, загальною площею 31,4 кв.м., у тому числі вхід в котельню літ. г; сарай літ. Д; навіс літ. Е; огорожа №1; замощення І.

Отже, земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права користування земельною ділянкою в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, що випливає зокрема з положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Таким чином, із набуттям ТзОВ Підприємство «Гарі» права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: Дніпропетровськ, вул. Артема, будинок 5, до позивача перейшло право на оформлення права користування спірною земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, як у попереднього власника нерухомого майна.

Разом з тим, положеннями статті 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) підставами припинення права користування земельною ділянкою були: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відтак, без відмови попереднього користувача від земельної ділянки уповноважений у таких правовідносинах орган позбавлений можливості оформити право на земельну ділянку новому власнику об`єкта нерухомості, якщо права на цю ділянку належать попередньому власнику чи постійному землекористувачу, внаслідок чого порушується принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені.

Водночас, згідно чинної редакції ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Таким чином, приймаючи до уваги, що перехід права на нерухоме майно є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення.

Отже, наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, незважаючи на законні підстави права користування земельною ділянкою попереднього власника нерухомого майна.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 910/18560/16.

З таких обставин, ураховуючи, що у відповідності до державного акту серія ДПД 66 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3045 гектарів за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 5, земельна ділянка була надана відповідачу-2 для обслуговування будинку культури УМВС України в Дніпропетровській області, типографії та підсобних приміщень, та приймаючи до уваги те, що позивач набув право власності на це нерухоме майно, відповідно за приписами чинного на той момент земельного та цивільного законодавства, до позивача перейшло право на користування спірною земельною ділянкою, для реалізації якого необхідно припинити користування відповідача-2 спірною земельною ділянкою.

Отже, суд вважає позовну вимогу ТзОВ Підприємство «Гарі» до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про припинення права користування ГУ МВС в Дніпропетровській області земельною ділянкою кадастровий номер :02:389:0069, за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців (Артема), 5, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДПД 66 від 09.02.1999 обґрунтованою, яка відповідно підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути питання оформлення ТзОВ Підприємству «Гарі» права користування на умовах оренди спірної земельної ділянки, суд відмовляє у її задоволенні з огляду на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем-1 права позивача на оформлення права користування спірною земельною ділянкою.

Щодо заяви відповідача-2 про застосування наслідків строків позовної давності, суд відмовляє у її задоволенні з урахуванням наступного.

Відповідно до статей 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом №19751/2к від 24.05.2019 відповідач-2 відмовив позивачу у вчиненні заходів щодо припинення права користування земельною ділянкою за адресою: вул. Артема, 5, м. Дніпропетровськ.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку про порушення права позивача з моменту отримання останнім цього листа.

За встановлених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно витрати по сплаті судового збору згідно ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Гарі» задовольнити частково.

Припинити право користування Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області земельною ділянкою кадастровий номер :02:389:0069, за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців (Артема), 5, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДПД 66 від 09.02.1999 р.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Красна, будинок 20А; ідентифікаційний код 08592141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Гарі» (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 5; ідентифікаційний код 21870863) судовий збір у розмірі 1 051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн 00 коп.

Стягнути з Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49004, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 1; ідентифікаційний код 00022467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Гарі» (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 5; ідентифікаційний код 21870863) судовий збір у розмірі 1 051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 16.11.2020.

Суддя В.В. Бондарчук