ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Справа№ Б11/071-07/14/18/2/3

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В. у присутності представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.10.2020 року

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Божок Наталії Михайлівни

на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2020 року

(повний текст складено 22.06.2020 року)

у справі № Б11/071-07/14/18/2/3 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою приватного підприємства "Компанія Фах", правонаступником якого є фізична особа-підприємець Божок Наталія Михайлівна

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2020 року у справі №Б11/071-07/14/18/2/3, між іншим, клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 16.01.2020 року №03-14/Б11-47 задоволено частково. Затверджено звіт про нарахування оплати послуг (грошової винагороди) та витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. під час виконання повноважень ліквідатора банкрута - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" в частині основної грошової винагороди за період з 01.06.2019 року по 16.01.2020 року на суму 66 274,40 грн. та витрат в сумі 426,00 грн. Клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 16.01.2020 року №03-14/Б11-47 в іншій частині залишено без задоволення. Заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 07.04.2020 року №03-14/Б11-33 про правонаступництво залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду Київської області у визначеній частині, фізична особа-підприємець Божок Н.М. звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині основної оплати послуг в сумі 66 274,40 та витрат в сумі 460,00 грн. і прийняти в цій частині нове рішення.

Обґрунтовуючи, апеляційну скаргу скаржник вказує, що з дати призначення арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., останнім повною мірою не були виконані вимоги законодавства, оскільки в межах перебування на посаді ліквідатор направляв лише низку запитів до відповідних інстанцій, при цьому відповідні запити були вже направлені попереднім ліквідатором . Також судом залишено поза увагою невиконання ліквідатором Бєлоусовим І.В. зобов`язань про надання звіту та ліквідаційного балансу. Така бездіяльність арбітражного керуючого свідчить про несумлінне ставлення до покладених на нього обов`язків та невиконання судових рішень.Також, на думку скаржника суд не навів факти виконання повноважень ліквідатором та не дослідив здійснення всієї повноти дій при виконанні ліквідатором своїх обов`язків, чим було порушено п.1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства. Судом не надано оцінку звітам ліквідатора на не враховано заперечення комітету кредиторів, в яких викладені підстави непогодження оплати послуг.

Підсумовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що місцевий суд не забезпечив всебічний, повний і об`єктивний розгляд в судовому засіданні всіх обставин справи і надав неправильну оцінку наданим ліквідатором звітам.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.07.2020 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Грека Б.М., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Божок Н.М. на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2020 року та призначено справу № Б11/071-07/14/18/2/3 до розгляду на 02.09.2020 року.

27.07.2020 року через відділ документообігу суду від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. надійшло клопотання від 24.07.2020 року №21/03-101 про проведення судового засідання 02.09.2020 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 року клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та повідомлено сторін, що судове засідання призначене на 02.09.2020 року відбудеться в режимі відеоконференції.

07.08.2020 року через відділ документообігу суду від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

В поданому відзиві ліквідатор вказує, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи, містить певні маніпулятивні висловлювання та припущення, які не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про відновлення платоспроможні боржника або визнання його банкрутом», а також положеннях Кодексу України з процедур банкрутства.

Ліквідатор зазначає, що скаржник намагається переконати суд апеляційної інстанції в обставинах, які не досліджувалися судом першої інстанції, та й не могли ним досліджуватися, адже засідання в якому суд розглядав звіт про нарахування арбітражним керуючим оплати послуг (грошові винагороди) не було підсумковим засіданням, тобто таким засіданням, в якому суд мав би досліджувати усю повноту заходів зроблених ліквідатором за підсумками ліквідаційної процедури.

Таким чином, питання які розглядав суд першої інстанції в судовому засіданні 10.06.2020 року досліджувались не за підсумками ліквідаційної процедури, з обов`язковим дослідженням усього спектру повноважень ліквідатора, а як проміжний звіт, за певний період роботи.

Отже, звіт про нарахування оплати послуг (грошової винагороди) надавався останнім за певний етап виконання повноважень, та у зв`язку з поданням заяви про дострокове припинення повноважень у цій справі.

Щодо тверджень скаржника, стосовно того, що ліквідатором не виконано вимоги ухвал суду від 14.02.2018 року та від 21.05.2018 року, в яких покладався обов`язок подати на затвердження звіт та ліквідаційний баланс, арбітражний керуючий зазначає, що скаржнику відомо та підтверджено наявними у справі доказами, що в той період на рахунку банкрута залишились активи - грошові кошти в сумі 28 947,68 грн. Отже, наявність у банкрута активів унеможливлювало подання ліквідатором до суду звіту та ліквідаційного балансу.

Щодо тверджень скаржника стосовно бездіяльності та свідомого затягування ліквідаційної процедури, то ліквідатор зазначає, що дані твердження спростовуються тими обставинами, що ще на засіданні комітету кредиторів більше ніж через рік виконання ліквідатором Бєлоусовим І.В. своїх повноважень (протокол від 07.06.2019 року) голова комітету кредиторів фізична особа-підприємець Божок Н.М. прийняла звіт ліквідатора про заходи в ліквідаційній процедурі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" до відома без будь-яких зауважень щодо роботи ліквідатора. Більше того, в питанні третьому порядку денного протоколу засідання, голова комітету кредиторів погодив понесені ліквідатором витрати за час проведення ліквідаційної процедури з 14.02.2018 року по 31.05.2019 року в сумі 1611,52 грн., що відображено в протоколі. Але комітет кредиторів не підтримав затвердження грошової винагороди ліквідатора, пославшись на відсутність майнових активів боржника, а ніяк не на підстави безвідповідальності або бездіяльності ліквідатора в ліквідаційній процедурі банкрута за той період.

Також ліквідатор у відзиві зазначає, що не зрозумілим є позиція скаржника при оскаржувані судового рішення суду першої інстанції в питаннях, начебто, покладення обов`язку на нього оплати затверджених судом першої інстанції сум оплати послуг, адже ліквідатор не вимагав та не просив суд покласти обов`язок оплати послуг ліквідатора на кредитора (кредиторів), ліквідатор просив лише затвердити оплату послуг за певний період роботи, за який жодних скарг з боку усіх кредиторів, в тому числі і голови комітету кредиторів на дії ліквідатора Бєлоусова І.В. не надходило, та судом не встановлено.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 року, у зв`язку з перебуванням суддів Грека Б.М. та Скрипки І.М., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Божок Н.М. на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2020 року у справі №Б11/071-07/14/18/2/3 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 02.09.2020 року.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року розгляд справи №Б11/071-07/14/18/2/3 відкладено на 21.10.2020 року.

02.09.2020 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 21.10.2020 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року клопотання арбітражного керуючого задоволено та призначено судове засідання 21.10.2020 року в режимі відеоконференції.

19.10.2020 року від скаржника надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останній зазначає, що судом першої інстанції не враховано приписи постанов Верховного Суду, не досліджено принцип безумовної повноти дій у ліквідаційній процедурі ліквідатора Бєлоусова І.В. та залишено поза увагою відсутність надання звітів тривалого часу, не проведення засідань комітету кредиторів та не виконання ухвалених судових рішень.

20.10.2020 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. надійшов відзив на доповнення, в якому останній вказує, що вважає подані скаржником доповнення до апеляційної скарги безпідставними, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не підтверджуються належними доказами наявними в матеріалах справи, містять певні припущення, які не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також положеннях Кодексу України з процедур банкрутства.

21.10.2020 року представники, які з`явилися в судове засідання надали усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.10.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року № 2597-VIII.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2020 року до суду звернувся арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. з клопотанням про затвердження грошової винагороди та понесених витрат ліквідатора банкрута за період з 01.06.2019 року по 16.01.2020 року (із розрахунку двох мінімальних заробітних плат та в період з 21.10.2019 року із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат) в розмірі 75561,76 грн. - грошової винагороди та 1084,34 грн. витрат. До вказаного клопотання долучено відповідний звіт.

Тобто, арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. просить затвердити звіт про основну грошову винагороду та витрати за період виконання повноважень ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони", в тому числі, за період, що передував введенню в дію зазначеного Кодексу. Отже, під час розгляду такого клопотання суд першої інстанції вірно керувався, в тому числі нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий має право: отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Положеннями ч. 14 вказаної статті Закону встановлено, що оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку (ч. 16 ст. 3-1 Закону).

Частиною 12 ст. 3-1 Закону встановлено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Поряд з зазначеним, ч.1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (ч.2 ст. 30 Кодексу).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до положень ч.6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

З протокольного рішення комітету кредиторів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" від 16.01.2020 року вбачається, що комітет кредиторів відмовився від погодження вказаного звіту ліквідатора, натомість, зазначеним протокольним рішенням вирішено подати до суду заперечення відносно такого звіту. Відмова вмотивована тим, що ліквідатором банкрута не вчинено всіх заходів, з метою завершення ліквідаційної процедури боржника.

Від кредитора ОСОБА_1 (голови комітету кредиторів) надійшли заперечення відносно вказаного звіту про нарахування і виплату грошової винагороди Бєлоусова І.В., в яких кредитор посилається на те, що здійснивши аналіз звітів арбітражного керуючого про виконану роботу, кредитором встановлено, що Бєлоусовим І.В. під час виконання повноважень ліквідатора банкрута не вчинено всіх заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства з метою завершення ліквідаційної процедури сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони", а така бездіяльність свідчить про несумлінне виконання покладених на Бєлоусова І.В. обов`язків ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони".

Як убачається з матеріалів справи, арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. було призначено ліквідатором сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" ухвалою суду від 14.02.2018 року, а в подальшому, відсторонено від займаної посади ухвалою суду від 22.01.2020 року. Тобто, період виконання арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. повноважень ліквідатора у даній справі становить з 14.02.2018 року по 22.01.2020 року- два роки.

На підтвердження належного виконання своїх повноважень арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. подано звіт про заходи ліквідаційної процедури.

З поданого ліквідатором звіту про заходи ліквідаційної процедури вбачається, що арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. за період виконання повноважень ліквідатора було отримано печатку та господарську документацію товариства з обмеженою відповідальністю "Македони"; здійснено виїзд за місцезнаходженням сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони", складено інвентаризаційні описи, перелік та форму яких затверджено Наказом Міністерства фінансів України №572 від 17.06.2015 року; направлявся лист-повідомлення комітету кредиторів банкрута щодо можливості створення фонду оплати послуг та відшкодування витрат ліквідатора у справі про банкрутство та надання пропозицій щодо подальших заходів в ліквідаційній процедурі; направлялися інформаційні запити до державних органів для виявлення майна банкрута; до господарського суду Київської області направлялось клопотання про скасування усіх арештів та обтяжень, що накладені на майно та кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Македони"; неодноразово скликалися засідання комітету кредиторів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони"; за період виконання повноважень з 01.06.2019 року по 16.01.2020 року ліквідатором надавалася щомісячна звітність до державного органу з питань банкрутства, здійснювався прийом громадян (колишніх працівників боржника) відповідно до положень та наказів державного органу з питань банкрутства.

При цьому ліквідатор вказує, що ним вчинялись дії щодо передачі дошкільного закладу боржника, який розташований в с. Македоні по вул. Садова, 5-б, однак Македонською сільською радою прийнято рішення, яким відмовлено у взятті вказаного закладу на баланс сільської ради. В подальшому ліквідатором направлявся Македонській сільській раді лист-пропозиція щодо зміни цільового призначення цього закладу, для можливості його включення в ліквідаційну масу для подальшої реалізації та погашенню вимог кредиторів, але відповідь не надана. В подальшому ліквідатор отримав лист від «Колишніх працівників СТОВ «Македоні» з інформацією про передачу дошкільного закладу 1992 року з балансу боржника на баланс Македонської сільської ради. В зв`язку з чим на дату подання звіту на балансі та в ліквідаційні масі боржника відсутній дошкільний заклад 1992 року побудови.

Також ліквідатором вчинялись дії щодо закриття банківських рахунків боржника, отримано картки для зразків підписів, які посвідчені нотаріально.

При проведенні інвентаризації ліквідатором встановлено наявність коштів в розмірі 28 947,68 грн. окрім того встановлено, що Миронівське РВ ДВС ГТУЮ в Київській області 14.05.2018 року здійснило незаконне списання з рахунку боржника на користь ГУ ДФС у Київській області котів в розмірі 1032,22 грн., тобто списання здійснено в порушення ст.. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в зв`язку з чим у боржника виникли вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості на суму 1032,22 грн., яку віднесено до ліквідаційної маси банкрута. З метою повернення зазначеної дебіторської заборгованості на адресу Миронівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області та ГУ ДФС у Київській області було направлено заяви про повернення коштів на рахунок банкрута.

До звіту ліквідатором додано фіскальні чеки на суму 426 грн. та проїзні документи на суму 658,34 грн.

Суд першої інстанції задовольнив заяву ліквідатора частково. Враховуючи, що арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. у період з 07.08.2019 року по 24.08.2019 року та 16.10.2019 року по 29.10.2019 року не вчиняв будь-яких заходів в ліквідаційній процедурі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" спрямованих на її завершення, що зумовлено довготривалим лікуванням (докази долучено до матеріалів справи), суд дійшов висновку щодо можливості зменшення, нарахованої та поданої на затвердження основної грошової винагороди (оплати послуг) на суму коштів, нараховану в період не виконання повноважень Бєлоусовим І.В., як ліквідатором з незалежних від нього причин.

Здійснивши перерахунок основної грошової винагороди (оплати послуг) арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання ним повноважень ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" в період з 01.06.2019 року по 06.08.2019 року, з 25.08.2019 року по 16.10.2019 року (із розрахунку двох мінімальних заробітних плат, тобто мінімального розміру оплати послуг, встановленого Законом, положеннями якого суд керувався під час розгляду даної справи в період нарахування), з 29.10.2019 року по 16.01.2020 року (із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат, тобто розміру основної грошової винагороди, встановленого Кодексом України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019 року), судом встановлено, що основна грошова винагорода арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за вказаний період становить 66274,40 грн.

Що стосується витрат, які відповідно до поданого на затвердження до суду звіту становлять 1084,34 грн. (поштові витрати на суму 426,00 грн.; витрати на транспорт (квитки на потяг до м. Києва для участі в судовому засіданні) на суму 658,34 грн., місцевим судом зазначено наступне:

Долучені до матеріалів справи фіскальні чеки підтверджують понесення арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. поштових витрат на суму 426,00 грн. Поряд з цим, з долучених до звіту проїзних документів в нечитабельних копіях не вбачається за можливе встановити суму витрат за такими проїзними документами та особу, якою такі витрати понесено, у зв`язку з чим, дані проїзні документи, подані арбітражним керуючим в нечитабельних копіях не можуть бути належним доказом у справі.

З урахуванням: періоду виконання арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. повноважень ліквідатора банкрута - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Македони" з 14.02.2018 року по 22.01.2020 року та вчинених під час виконання повноважень заходів, а також підстави усунення - за заявою арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., у зв`язку з довготривалим лікуванням; відмови в затвердженні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в період з 14.02.2018 року по 31.05.2019 року; законодавчо закріпленої заборони використання безоплатної праці, судом першої інстанції частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 16.01.2020 року № 03-14/Б11-47, затвердження звіту про нарахування оплати послуг (грошової винагороди) та витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. під час виконання повноважень ліквідатора банкрута - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Македони" в частині основної грошової винагороди за період з 01.06.2019 року по 16.01.2020 року на суму 66274,40 та витрат в сумі 426,00 грн.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Також судом враховано і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 року у даній справі.

Поданий арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора банкрута за період з 01.06.2019 року по 16.01.2020 року не стосується вказаного в звіті, в затвердженні якого відмовлено вищевказаною постановою апеляційної судової інстанції, періоду нарахування оплати послуг, понесення витрат.

Під час розгляду зазначеного звіту арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. судом враховано: висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені в постанові від 01.03.2018 року у справі № 910/32824/15: "колегія суддів касаційної інстанції вважає, що, при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період.".

При цьому, судом також враховано висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені в постанові від 04.10.2018 року у справі № 916/1503/17: "відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Божок Наталії Михайлівни на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2020 року у справі №Б11/071-07/14/18/2/3 - залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2020 року у справі №Б11/071-07/14/18/2/3 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок оскарження встановлений ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.11.2020 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков