СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" листопада 2020 р. Справа № 922/891/20

Суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорєв» (вх. №2927 Х) на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/891/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорєв», м. Харків,

про стягнення 1440006,00 грн. та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/891/20 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорєв» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях неустойку за несплату коштів згідно з договором купівлі-продажу у розмірі 1440006,00 грн.; розірвано договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - Державне підприємство «Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування», що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 151, №1364 від 27.05.2019, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорєв», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко В.С., що зареєстрований в реєстрі за №1437; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорєв» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях витрати зі сплати судового збору у сумі 23702,09 грн.

ТОВ «Хорєв» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/891/20 повністю та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1, п. 2 ч. 2 ст. ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно пп.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено дві позовні вимоги: майнового характеру - про стягнення неустойки у розмірі 1440006,00 грн. та немайнового характеру - про розірвання договору, за які, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір», було сплачено судовий збір у розмірі 21600,09 грн. (1440006,00 грн. х 1,5%) та 2102,00 грн. відповідно.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/891/20 ТОВ «Хорєв» мало сплатити 35553,13 грн. ((21600,09грн. + 2102,00грн.) х 150%).

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

ТОВ «Хорєв» звернулося з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, при цьому апеляційна скарга не містить обґрунтування чи доказів неможливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, відстрочення сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

З аналізу наведеної норми вбачається, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе лише за наявності умов, вказаних у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, відсутність доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з встановленням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хорєв» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі (35553,13 грн.).

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов