РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2020Справа № 910/4682/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Т.Г.Шевченка" до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Харківська обласна прокуратура про відшкодування 1 041 355,30 грн. майнової шкоди, за участю представників позивача - Супруна О.М., керівник, відповідача-1 - не з`явився, відповідача-2 - не з`явився, відповідача-3 - Горелик Р.М., довіреність № 05/2-3615-20 від 22.09.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про відшкодування 1 041 355,30 грн майнової шкоди завданої неправомірними діями посадових осіб Харківської обласної прокуратури на підставі ст.ст. 22, 321, 1166, 1173, 1174, 1176 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 13.05.2020 року.

04.05.2020 року через канцелярію суду відповідачем-2 надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в позові з тих підстав, що відповідно до ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, що передбачають покладення цивільно-правової відповідальності на державу, позивачем не доведено всі складові елементи цивільного правопорушення.

04.05.2020 року через канцелярію суду відповідачем-3 надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, які позивач не довів.

Розгляд справи, який було призначено на 13.05.2020 року не відбувся у зв`язку з попередженням виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

18.05.2020 року через канцелярію суду відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 року суд здійснив виклик сторін по справі у судове засідання на 30.09.2020 року.

30.09.2020 року через канцелярію суду позивач надав суду пояснення до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.10.2020 року.

28.10.2020 року відповідач-3 надав суду заяву, в якій повідомив про перейменування юридичної особи з Прокуратура Харківської області на Харківська обласна прокуратура, про що надав суду відповідні накази.

Судом замінено найменування відповідача-3 з Прокуратури Харківської області на Харківську обласну прокуратуру.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-3 та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги позивача про відшкодування йому 1 041 355,30 грн майнової шкоди (збитків), яка завдана неправомірними діями посадових осіб Прокуратури Харківської області (яка перейменована з Прокуратури Харківської області на Харківську обласну прокуратуру), якою 23.06.2017 року оскаржено рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/2269/16 та з якою позивач судився майже два роки і такими діями з жовтня 2017 року по другий квартал 2019 року його було позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність на орендованих земельних ділянках та отримувати прибуток, у зв`язку з чим позивачем недоотримано прибуток на загальну суму 1 041 355,30 грн.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 року у справі №922/2269/16 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Т.Г.Шевченка" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права оренди земельних ділянок, позов задоволено визнано право оренди позивача на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:002:0131, :01:002:0132, :01:001:0207, :02:001:0033, :02:003:0089, :02:001:0032, :01:001:0208 строком до 12.04.2020.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року у справі №922/2269/16, апеляційну скаргу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави задоволено, рішення місцевого суду скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Верховного Суду від 06.12.2018 року у справі №922/2269/16, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року у справі №922/2269/16 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області.

Постановою Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі №922/2269/16 касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишено без задоволення, а ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року без змін.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов`язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено, наявності всіх елементів складу господарського правопорушення в діях відповідача-3, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між вказаними збитками та протиправною поведінкою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачами, а тому в позові про відшкодування йому 1 041 355,30 грн майнової шкоди слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 09.11.2020р.

Суддя С.О.Чебикіна