РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2020Справа № 910/798/20

За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явилися;

від відповідача Харченко М.В. (адвокат);

від третьої особи не з`явилися.

В судовому засіданні 20.10.2020 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника відповідача, що повне рішення буде складено 03.11.2020 року, проте через перебування судді у відпустці повний текст рішення складено 16.11.2020 року.

СУТЬ СПОРУ:

21 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 09.01.2020 року до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.07.2018 року в розмірі 626 221,12 грн. (шістсот двадцять шість тисяч двісті двадцять одна гривня 12 копійок).

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поруки № K2VKLVFWW4W7D/DP від 23.07.2018 року, укладеного для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором б/н від 23.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 року у справі № 910/798/20 позовну заяву б/н від 09.01.2020 року Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 391 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 23.01.2020 року у справі № 910/798/20 вручено уповноваженому представнику позивача - 28.01.2020 року.

Крім того, поштове відправлення (ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 року у справі № 910/798/20) також було направлене на адресу представника АТ КБ "Приватбанк" - Балашова О.В.: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, яка вказана в позовній заяві.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 405 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 23.01.2020 року у справі № 910/798/20 вручено уповноваженому представнику позивача - 28.01.2020 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 03.02.2020 року (включно).

03 лютого 2020 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла заява № 20200128/275 від 29.01.2020 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/798/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.03.2020 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод".

В підготовчому засіданні 03.03.2020 року судом оголошувалася перерва.

У зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, підготовче засідання у даній справі, призначене на 31.03.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 року підготовче засідання призначено на 12.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, підготовче засідання відкладено на 02.06.2020 року.

В підготовчому засіданні 02.06.2020 року судом оголошувалась перерва.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 16.06.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/798/20 до судового розгляду по суті на 14.07.2020 року.

Крім того, в підготовчому засіданні 16.06.2020 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з підстав його необґрунтованості на підставі приписів ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, а саме з мотивів не доведення заявником факту об`єктивної неможливості розгляду справи № 910/798/20 до вирішення по суті цивільної справи № 753/4618/20 та про неможливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в даному господарському спорі.

В судових засіданнях 14.07.2020 року, 30.07.2020 року, 03.09.2020 року та 01.10.2020 року судом оголошувалась перерва.

В судовому засіданні 20.10.2020 року представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 20.10.2020 року не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача-1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, 23.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод" шляхом накладення електронного цифрового підпису була підписана заявка на овердрафтове кредитування та умови та правила надання банківських послуг в частині розділу 3.2.4., який регламентує умови надання овердрафтового кредитування.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Позивач зазначає, що таким чином 23.07.2018 року між ним та ТОВ "Чугуївський масло завод" був укладений кредитний договір №б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних заяви та Умов.

Відповідно до договору ТОВ "Чугуївський масло завод" було встановлено кредитний ліміт овердрафту на поточний рахунок у розмірі 2 000 000,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року у справі № 914/882/19 встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором б/н від 07.03.2018 року виконав належним чином, надавши ТОВ "Чугуївський масло завод" кредитні кошти на загальну суму 2 000 000,00 грн., проте, ТОВ "Чугуївський масло завод" порушило договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим у ТОВ "Чугуївський масло завод" виникла заборгованість за кредитом в розмірі 626 221,12 грн.

Вказаною постановою було стягнуто з ТОВ "Чугуївський масло завод" на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом - 626 221,12 грн., заборгованість за відсотками - 21 395,89 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 19 096,88 грн., судовий збір за подання позовної заяви - 10 000,74 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги - 15 001,07 грн.

Вказана постанова набрала законної сили.

Таким чином постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року у справі № 914/882/19 встановлено неналежне виконання ТОВ "Чугуївський масло завод" умов договору б/н від 07.03.2018 року щодо повернення кредитних коштів.

Доказів виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року у справі № 914/882/19 до матеріалів даної справи не додано.

При цьому позивач зауважує, що датою виникнення правовідносин між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ "Чугуївський масло завод" є дата підписання заяви про відкриття поточного рахунку, згідно з мовами якого ТОВ "Чугуївський масло завод" приєдналося до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, тобто 07.03.2018 року.

Факт укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ "Чугуївський масло завод" кредитного договору саме 07.03.2018 року встановлено у постанові Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року у справі № 914/882/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору між банком та позичальником 07.03.2018 року, факт виникнення заборгованості за таким договором, встановлені рішенням суду, а відтак не потребують додаткового доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

23.07.2018 року між АТ КБ "Приватбанк» (надалі - позивач, кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач, поручитель) укладено договір поруки NoK2VKLVFWW4W7D/DP, відповідно до п. 1.1. якого, предметом даного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Чугуївський маслозавод" (боржник) зобов`язань за Умовами та Правилами надання банківських послуги «Овердрафтовий кредит».

Згідно п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

В п. 1.3. договору поруки визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Пунктом 1.5. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 2.1.2. договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання (нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, це строк існування самого зобов`язання поруки.

При цьому, за загальним правилом порука припиняється саме після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, і шестимісячний строк для припинення поруки застосовується лише у тому випадку, якщо строк не визначено в договорі.

Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язано припинення права на позов або на захист порушеного права.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, на момент пред`явлення даного позову порука відповідача не є припиненою.

З матеріалів справи вбачається, що банк не звертався до відповідача із вимогою, передбаченою п. 2.1.2. договором поруки, а реалізував своє право шляхом подання позову до суду у даній справі.

В той же час, жодних нарахувань у вигляді пені, відсотків та штрафів до поручителя позивачем не здійснювалось і не заявлялось.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

При цьому за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Отже, враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поруки № K2VKLVFWW4W7D/DP від 23.07.2018 року в розмірі 626 221,12 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 9393,32 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) грошові кошти: заборгованості за договором поруки № K2VKLVFWW4W7D/DP від 23.07.2018 року - 626 221,12 грн. (шістсот двадцять шість тисяч двісті двадцять одна гривня 12 копійок) та судовий збір - 9393,32 грн. (дев`ять тисяч триста дев`яносто три гривні 32 копійки).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.11.2020р.

Суддя О.В. Котков