ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2926/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А)
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А-3)
про стягнення 23886,90 грн,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Харківської області подано позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" про стягнення 23886,90 грн, з яких: сума страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 16996,70 грн, пеня у розмірі 724,00 грн та 3% річних у розмірі 6166,20 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається зі суми сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2020, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, на дав відзив на позовну заяву (вх. № 23008 від 05.10.20), в якому в порядку ст. 46, 165 ГПК України позовні вимоги визнав повністю.

Відзив на позовну заяву (вх. № 23008 від 05.10.20) досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

06.11.2018 між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Отокач Україна" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-00259, предметом якого є страхування транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 .

14.11.2018 о 11.05 у м. Васильків по вул. Володимирська, 168 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «DaewooNubira», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

У вищевказаній дорожньо-транспортній події наявна вина обох водіїв транспортних засобів. Так, відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2019 по справі № 362/6789/18, вищевказана дорожньо-транспортна подія сталася у наслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2018 по справі № 362/6788/18, вищевказана дорожньо-транспортна подія сталася у наслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

11.12.2018 страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи.

03.01.2019 ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі рахунку № СФС019459 від 14.12.2018 було складено страховий акт № СТОКА-7927 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

На підставі вказаних документів, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 45788,44 грн, про що свідчить належним чином засвідчена копія платіжного доручення № 30 від 03.01.2019 (а.с. 32).

Однак у зв`язку із проведенням додаткового огляду 18.03.2019 ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі рахунку № СФС0213426 від 14.03.2019 було складено страховий акт № СТОКА-7927/1 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. На підставі цих документів, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12204.96 грн, про що свідчить належним чином засвідчена копія платіжного доручення № 6439 від 18.03.2019 (а.с. 42).

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «DaewooNubira», державний номер НОМЕР_2 станом на 14.11.2018 була застрахована в Товариством з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" відповідно до полісу серії АМ № 004518200.

Позивачем у позові вказано, що в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, яка відповідальна за заподіяний збиток, у якої наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 004518200 - до ТДВ "Міжнародна Страхова компанія".

Оскільки, згідно з витягу з бази даних МТСБУ Договір цивільно-правової відповідальності (поліс серії АМ № 004518200), укладений між винною особою та Відповідачем передбачає франшизу у розмірі 2000,00 гривень та ліміт відповідальності - 100000,00 грн за шкоду, спричинену майну, позивач звернувся до відповідача з вимогою про страхове відшкодування фактично виплаченого страхувальнику за вирахуванням суми франшизи.

Так, із матеріалів справи слідує, що 07.02.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою (претензією) за вих. № ЮКК/19173, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 45788,44 грн. Зазначена заява на момент подачі позовної заяви відповідачем була розглянута і не задоволена.

Листом за вих. № 536 від 15.02.2019 відповідач здійснив запит додаткової інформації у позивача, у відповідь на який, позивач листом за вих. № ЮКК/191107 від 04.03.2019 надав відповідачу інформацію і документи, які додатково запитувалися відповідачем.

К зв`язку із проведенням додаткового огляду і додатковою виплатою страхувальнику суми страхового відшкодування, позивач 18.07.2019 позивач додатково звернувся до відповідача із заявою (претензією) за вих. № ЮКК/1911145, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 57993,40 грн.

Листом № 2752 від 17.09.2019 відповідач частково визнав надіслані заяви (претензії) позивача та здійснив їх часткову оплату у розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, враховуючи суму франшизи, той факт, що дорожньо-транспортна подія сталася з вини обох водіїв, а також часткової сплати відповідачем суми страхового відшкодування, за розрахунком позивача, сума страхового відшкодування, належного з відповідача в порядку регресу за полісом серії АМ № 004518200 складає: 57 993,40 грн/2 (два учасника) - 2000,00 грн (сума франшизи) - 10000,00 грн (часткова оплата відповідачем) = 16996,70 грн.

На підставі викладеного, 12.05.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією (заявою) за вих. № ЮКК/20128, в якій просив здійснити виплату зазначеного вище страхового відшкодування в порядку регресу.

Однак на момент звернення з позовом до суду відповідач не здійснив жодних дій щодо виплати страхового відшкодування, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 57993,40 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 32, 42) і реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування, враховуючи фактичний перехід права вимоги відшкодування шкоди від потерпілої особи до страховика, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у ТДВ "Міжнародна Страхова компанія" відповідно до полісу серії АМ № 004518200, а також приймаючи до уваги повне визнання позову, про що відповідач зазначив у своєму відзиві на позов, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми у розмірі 16996,70 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення 724,00 грн пені та 6166,20 грн 3%річних, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім цього, ст. 536 Цивільного кодексу України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. При цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Слід також зазначити, що згідно ч. 1 ст. 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Із положень п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви то страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з цим, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у розмірі 724,00 грн, яка нарахована за період з 15.05.2019 (90 днів з моменту отримання вимоги з 15.02.2019) по 10.11.2019 та 3% річних у розмірі 6166,20 грн - розрахованих за аналогічний період на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а також п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що такий є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим, а відтак вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 724,00 грн та 3%річних у розмірі 6166,20 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що за подання позову у цій справі позивачем сплачено 2102,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 20612 від 19.08.2020 (а.с. 11).

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, про що останнім зазначено у відзиві на позов, суд, на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" 50% витрат зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн покладає на відповідача, 50% витрат зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн. підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А-3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд.32, літ. А, ) - суму страхового відшкодування в розмірі 16996,70 грн, пеню в розмірі 724,00 грн, 3% річних у розмірі 6166,20 грн та 1051,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд.32, літ. А, ) із Державного бюджету України частину сплаченого за платіжним дорученням № 20612 від 19.08.2020 судового збору у сумі 1051,00 грн.

Оригінал платіжного доручення № 20612 від 19.08.2020 залишається у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "09" листопада 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова