РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2020Справа № 910/10575/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тілігул Солар», м. Київ

про визнання договору недійсним,

Представники:

від позивача: Андишула А.М.;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тілігул Солар» (далі - ТзОВ «Тілігул Солар»/відповідач) про визнання недійсним договору №1824/01 від 18.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після укладення договору №1824/01 від 18.12.2019 позивачу стало відомо, що в порушення ч. 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 2.2. Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у відповідача відсутнє зареєстроване право власності або користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0123, що є підставою для визнання його недійсним.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.07.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 31.08.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.08.2020 повідомив сторін про перенесення підготовчого засідання на 07.09.2020 у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці.

07.09.2020 суд відклав підготовче засідання на 28.09.2020 у зв`язку з неявкою відповідача.

28.09.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.11.2020.

02.11.2020 у судове засідання з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, при цьому був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 ТзОВ «Тілігул Солар» звернулось до ДП «Гарантований покупець» із заявою про укладення договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом.

В переліку додатків до цієї заяви в п. 4 зазначено: завірені відповідно до законодавства копії документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію для будівництва об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Зокрема, в матеріалах справи міститься копія договору оренди землі від 19.12.2019, укладеного між Ольшанською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області та ТзОВ «Тілігул Солар», відповідно до якого орендодавець, на підставі рішення Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області №б/н від 19.12.2019 передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, з кадастровим номером :04:000:0123, яка розташована за адресою: с. Трихати, в межах території Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

28.12.2019 між ДП «Гарантований покупець» (далі - гарантований покупець) та ТзОВ «Тілігул Солар» (далі - виробник за «зеленим» тарифом) укладено договір №1824/01, за цим договором виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641.

Відповідно до п. 2.3. договору виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Згідно п. 2.5. договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.

24.02.2020 Головне управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України повідомило позивача листом за вих. №8/2/3-679 щодо можливих фактів надання недостовірної інформації ДП «Гарантований покупець».

Зокрема, в цьому листі зазначено, що інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить на відсутність у ТзОВ «Тілігул Солар» права власності чи користування земельними ділянками або договорів суперфіцію для будівництва об`єктів альтернативної енергетики. На підтвердження додано Інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається відсутність зареєстрованого у ТзОВ «Тілігул Солар» права власності або користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0123.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що договір №1824/01 від 28.12.2019 є недійсним, оскільки укладений з порушенням ч. 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 2.2. Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП №641.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії» ринок електричної енергії функціонує на конкурентних засадах, крім діяльності суб`єктів природних монополій, з обмеженнями, встановленими цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблена лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), може бути продана її виробниками за двосторонніми договорами, на ринку "на добу наперед", на внутрішньодобовому ринку та на балансуючому ринку за цінами, що склалися на відповідних ринках, або за "зеленим" тарифом, аукціонною ціною, встановленими (визначеними) відповідно до Закону України "Про альтернативні джерела енергії".

Частиною 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що за бажанням суб`єкта господарювання, який має намір продавати за "зеленим" тарифом електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), гарантований покупець зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом у будь-який час до початку будівництва та/або введення в експлуатацію відповідного об`єкта електроенергетики або черги будівництва електричної станції (пускового комплексу) для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) і встановлення "зеленого" тарифу Регулятором. Договір укладається між гарантованим покупцем і суб`єктом господарювання незалежно від наявності інших договорів купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, укладених щодо інших об`єктів електроенергетики такого суб`єкта господарювання.

Зазначений суб`єкт господарювання подає гарантованому покупцю заяву довільної форми, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію для будівництва об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), у тому числі відповідної черги будівництва електричної станції (пускового комплексу);

2) копія зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями);

3) копія укладеного договору про приєднання об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) до електричних мереж.

Підставою для відмови в укладенні договору купівлі-продажу електричної енергії може бути неподання документів, передбачених цією частиною, або надання суб`єктом господарювання недостовірної інформації у поданих документах.

Крім того, відповідно до п. 2.2. Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019, якщо кандидат у виробники за «зеленим» тарифом не є учасником ринку та/або йому не встановлений «зелений» тариф, він для укладення договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом надає гарантованому покупцю документи, визначені в підпунктах 1 - 3 цього пункту, та додатково завірені відповідно до законодавства:

1) копії документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою або об`єктом архітектури, або частиною об`єкта архітектури (дахом), або договору суперфіцію для будівництва об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), у тому числі відповідної черги будівництва електричної станції (пускового комплексу);

2) копію зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) або зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, або дозволу на виконання будівельних робіт, виданих відповідно до вимог Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466;

3) копію укладеного договору про приєднання об`єкта електроенергетики для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) до електричних мереж;

4) інформацію щодо об`єктів відновлювальної електроенергетики, які будуть побудовані та/або введені в експлуатацію, із зазначенням дати введення в експлуатацію, місцезнаходження об`єкта електроенергетики, виду джерела енергії та потужності.

Судом встановлено, що відповідач, звертаючись до позивача із заявою про укладення договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, додав договір оренди землі від 19.12.2019, укладений між відповідачем та Ольшанською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до якого орендодавець передав позивачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0123.

Так, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у ТзОВ «Тілігул Солар» відсутнє зареєстроване право оренди земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0123.

Ураховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що оспорюваний договір №1824/01 від 18.12.2019, укладений з порушенням ч. 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 2.2. Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП №641.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Отже, оскільки у відповідача відсутня державна реєстрація права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0123, відповідно ТзОВ «Тілігул Солар» не набуло прав орендаря цією земельною ділянкою, відтак останній не виконав вимог, визначених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 2.2. Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП № 641, що є підставою для визнання договору №1824/01 від 28.12.2019 недійсним.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства «Гарантований покупець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тілігул Солар» про визнання недійсним договору №1824/01 від 28.12.2019 обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Гарантований покупець» задовольнити.

Визнати недійсним договір №1824/01 від 18.12.2019, укладений між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тілігул Солар».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тілігул Солар» (04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 8, квартира 59; ідентифікаційний код 42196954) на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; ідентифікаційний код 43068454) судовий збір в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 09.11.2020.

Суддя В.В. Бондарчук