ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про заміну позивача по справі та стягувача за наказом

12.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3105/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

про заміну позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд", м. Дніпро

про стягнення 1 050 473,00 грн. заборгованості за договором комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від заявника: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

05 листопада 2020 року до суду надійшла заява вих.№02-1/11 від 02.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (позивача) у справі та сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, а саме заявник просить суд:

- замінити сторону (позивача) у справі №904/3105/17 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (65000, місто Одеса, вулиця Качинського Леха, 12, ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; );

- замінити сторону (стягувача) у справі №904/3105/17 при примусовому виконанні рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №903/3105/17 від 11 травня 2017 року, котре набрало законної сили, та згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №903/3105/17 від 29 травня 2017 року - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (65000, місто Одеса, вулиця Качинського Леха, 12, ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ).

Заява мотивована тим, що 30.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" було укладено договір №UA-PS-2020-10-10-000100-1 відступлення права вимоги (цесії). Розділом 1 даного договору встановлено, що Первісний кредитор (ТОВ "Аеропорт Хендлінг") відступає Новому кредитору (ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд", що іменується надалі "Боржник", зобов`язання щодо сплати розміру заборгованості у сумі 1 050 473,00 грн. та 15 757,09 грн. судового збору, набутих Цедентом та належних останньому на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №903/3105/17 від 11 травня 2017 року, котре набрало законної сили, та згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №903/3105/17 від 29 травня 2017 року, котрі існують та винесені із підстав порушення Боржником грошового зобов`язання згідно договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) №20-1) від 26 серпня 2016 року.

Ухвалою від 05.11.2020 прийнято до розгляду заяву та призначити її до розгляду у судовому засіданні на 12.11.2020 о 15:30 год.

До суду 10.11.2020 надійшло клопотання заявника про розгляд заяви про заміну сторони (позивача) у справі та заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у зв`язку із об`єктивним обставинами, фізичній неможливості прибути до Господарського суду Дніпропетровської області для участі у судовому засіданні та із метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" заборгованості на суму 1 050 473,00 грн., з урахуванням заяви про збільшення, за договором комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2017 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" задоволені повністю та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" заборгованість у сумі 1 050 473,00 грн. та судовий збір у сумі 15 757,09 грн.

29 травня 2017 року на примусове виконання зазначеного рішення було видано наказ.

Постановою приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Русецької О.О. від 05.11.2019 відкрито виконавче провадження №60500484 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 у справі №904/3105/17.

Станом на теперішній час зазначене виконавче провадження не виконано, виконавчий документ наказ № 9043105/17 виданий 29.05.2017 перебуває на виконанні.

30 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - Цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (далі - Цедент) укладено договір №UA-PS-2020-10-10-000100-1 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - договір).

Розділом 1 договору встановлено, що Первісний кредитор (ТОВ "Аеропорт Хендлінг") відступає Новому кредитору (ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" (далі - Боржник), зобов`язання щодо сплати розміру заборгованості у сумі 1 050 473 (один мільйон п`ятдесят тисяч чотириста сімдесят три) гривні 00 копійок та 15 757 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 09 копійок судового збору, набутих Цедентом та належних останньому на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 11 травня 2017 року, котре набрало законної сили, та згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 29 травня 2017 року, котрі існують та винесені із підстав порушення Боржником грошового зобов`язання згідно договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) №20-U від 26 серпня 2016 року.

Відповідно до п.2.1 договору передача права вимоги Цедентом та прийняття його Цесіонарієм здійснюється після повної оплати вартості лоту аукціону №UA-PS-2020-10-10-000100-1, що визнається зарахуванням (надходженням) коштів на банківський рахунок Цедента в повному обсязі вартості придбаного права вимоги (майнового права), та оформляється Актом про придбання майна на аукціоні, який підписується Сторонами протягом (3) трьох робочих днів з дня зарахування/надходження коштів на банківський рахунок Цедента в повному обсязі вартості придбаного майнового права, як повної оплати майнового права (права вимоги) зазначеного в пункті 1.1 договору, і де, крім іншого, зазначається приймання-передача відповідних документів, позначених в пункті 1.2 договору.

Перехід права, вимоги під Цедента до Цесіонарія за договором відбувається після підписання Акту про придбання майна на аукціоні (п.2.2 договору).

Акт про придбання майна на аукціоні №UA-PS-2020-10-10-000100-1 складено 02.11.2020.

Платіжними дорученнями №114 від 29.10.2020 та №116 від 30.10.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" сплачено 7 993,42 грн.

У відповідності до пункту 4.4. договору, сторони погодили те, що сповіщення Боржника про поступку права вимоги за угодою, Первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов`язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов`язання у розумінні статі 518 Цивільного кодексу України відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов`язання.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання, але не раніше підписання сторонами акту про придбання майна на аукціоні (п.7.1 договору).

Згідно з ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво може здійснюватись і при заміні боржника або кредитора в зобов`язанні (статті 513, 520 Цивільного кодексу України). При цьому, згідно з Цивільним кодексом України такий договір про заміну сторони в зобов`язанні повинен бути укладений в такій же самій формі, що і первісне зобов`язання.

Так, відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Предметом договору №UA-PS-2020-10-10-000100-1 про відступлення права вимоги (цесії) від 30.10.2020, укладеного між сторонами є право вимоги щодо сплати розміру заборгованості у сумі 1 050 473,00 грн. та 15 757,09 грн. судового збору, набутих Цедентом та належних останньому на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 11 травня 2017 року, котре набрало законної сили, та згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 29 травня 2017 року, яка виникла на підставі договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) №20-U від 26 серпня 2016 року, в розумінні ст. 512 Цивільного кодексу України, тобто наслідком вчинення договору сторони передбачили заміну кредитора в грошову зобов`язанні, що виникло на підставі зазначеного договору.

Зі змісту норм Цивільного кодексу випливає, що за загальним правилом, будь-яке зобов`язальне право вимоги може бути відступлене кредитором іншій особі; недопустимість відступлення права вимоги в силу сутності зобов`язання або через пряму заборону закону є винятком.

Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні може бути встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України). Зазвичай такі обмеження спрямовані на усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором.

Цивільний кодекс встановлює загальне правило про принципову можливість переходу права кредитора від однієї особи до іншої як в порядку загального (універсального) правонаступництва, так і в порядку правонаступництва в окремому правовідношенні (сингулярного правонаступництва). В ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України ці види правонаступництва розглядаються як самостійні підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні є родовим поняттям щодо передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому слід брати до уваги те, що в Цивільного кодексі України термін "зобов`язання" вживається в різних значеннях і не збігається змістовно з поняттям "договір".

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Воля боржника за грошовим зобов`язанням на стадії застосування до нього заходів примусового виконання (наприклад, у вигляді арешту, примусового стягнення належних боржникові грошових сум та їх зарахування державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби) не має будь-якого юридичного значення. В ситуації, коли відбувається фактичне виконання обов`язку боржника у примусовому порядку, боржник не має і не може мати суб`єктивного права або інтересу щодо грошових сум, присуджених для сплати на користь кредитора. У випадку, коли судовим рішенням підтверджено наявність боргу і державною виконавчою службою здійснюються відповідні дії, кредитор наділяється правом використати публічно-правовий інститут (виконавче провадження) для реального відновлення його порушеного права. Оскільки на стадії примусового виконання судового рішення до боржника застосовуються заходи юридичної відповідальності, отже, навіть теоретично волевиявлення (згода) боржника щодо переходу прав кредитора у грошовому зобов`язанні до іншої особи (якщо це і передбачено умовами договору) не може вплинути на виконання судового рішення на користь нового стягувача (цесіонарія).

Таким чином, беручи до уваги, що у Цивільному кодексу України закріплено загальне правило про те, що зобов`язальне право вимоги як самостійна майнова цінність може вільно передаватися кредитором іншій особі. Будь-яке майнове право (право вимоги) може бути відступленим, якщо законом не встановлено відповідну заборону, або якщо воно не має нерозривного зв`язку із особою кредитора. Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні (у вигляді згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні) може бути встановлено договором з метою усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором. Право вимоги за грошовим зобов`язанням є в принципі оборотоздатним, не має нерозривного зв`язку із особою кредитора, і його відступлення іншій особі не підпадає під заборону, встановлену ст. 515 Цивільного кодексу України, а саме у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю Договірні обмеження щодо відступлення права вимоги за грошовим зобов`язанням мають розглядатися з точки зору справедливості, розумності та добросовісності як загальних засад цивільного законодавства (ст. 3 Цивільного кодексу України) та конкретних обставин справи.

Оскільки, правочин про відступлення права вимоги відповідає вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, у судовому порядку недійсним не визнавався, суд доходить висновку про наявність підстав для заміни сторони по справі та стягувача з виконавчого провадження її правонаступником.

З урахуванням викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні задовольнити у повному обсязі.

Замінити сторону (позивача) у справі №904/3105/17 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (65000, місто Одеса, вулиця Качинського Леха, 12, ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ).

Замінити сторону (стягувача) у справі №904/3105/17 при примусовому виконанні рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 11 травня 2017 року, котре набрало законної сили, та згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3105/17 від 29 травня 2017 року - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (65000, місто Одеса, вулиця Качинського Леха, 12, ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ).

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали - 17.11.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв