ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 справа № 914/2594/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Толочко І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", м. Львів

до відповідача: Малого приватного підприємства "ГРО", м. Львів

про: визнання незаконними та скасування Технічних умов №10-3952 від 04.10.1999 року; розірвання Договору № 72/99-Д на виконання технічних умов, виданих ЛМКП "Львівводоканал" на водопостачання та каналізацію від 30.09.1999 року; визнання скасованим погодження ЛМКП "Львіводоканал" паспорту водного господарства від 21.06.1999 року та Проекту водомірного вузла від 30.06.1999 року МПП "ГРО"

Представники сторін:

від позивача: Стахів Б.О. - адвокат; Портах С.Я.- керівник;

від відповідача: Гарбузюк Р.О.- керівник.

Представникам сторін роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Позивач - ЛМКП "Львівводоканал" подало на розгляд Господарського суду Львівської області позов до Малого приватного підприємства "ГРО" про визнання незаконними та скасування Технічних умов №10-3952 від 04.10.1999 року; розірвання Договору № 72/99-Д на виконання технічних умов, виданих ЛМКП "Львівводоканал" на водопостачання та каналізацію від 30.09.1999 року; визнання скасованим погодження ЛМКП "Львіводоканал" паспорту водного господарства від 21.06.1999 року та Проекту водомірного вузла від 30.06.1999 року МПП "ГРО".

Ухвалою від 11.01.2020 року відкрито провадження у справі № 914/2594/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11.02.2020 року. В судовому засіданні 11.02.2020 року оголошувалась перерва до 18.02.2020 року.

Ухвалою суду від 18.02.20 року закрито підготовче провадження у справі № 914/2594/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2020 року. В судовому засіданні 10.03.20 року розгляд справи відкладався на 31.03.2020 року.

В судове засідання, яке відбулося 31.03.2020 року представник позивача не з"явився, 31.03.2020 року на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу. Представник відповідача в судове засідання з`явився, у зв`язку з введенням на території України карантину просить відкласти розгляд справи на невизначений термін.

Ухвалою від 31.03.2020 судове засідання відкладено у зв`язку з запровадженням карантинних заходів. Крім того, зазначено, що про дату, час та місце проведення судового засідання сторони будуть повідомлені додатково ухвалою.

Ухвалою від 28.09.2020 року розгляд справи призначено на 27.10.2020 року.

Судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п. 4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 27.10.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

30.09.1999 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» та Малим приватним підприємством «ГРО» було укладено договір № 72/99-Д на виконання технічних умов, виданих Позивачем на водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 1 Договору № 72/99-Д, Відповідач зобов`язувався виконати технічні умови № 10-3952 від 04.10.1999 року, виданих на водопостачання та каналізацію підприємства «ГРО», розташованого в будівлі, яка до зміни власника належала ВАТ «Мікроприлад» по вул. На викопах, 10 (змінено на вул. Міжгірна, 52).

03.07.2001 р. Актом №2 між Сторонами встановлено та узгоджено межі землекористування на місцевості.

Відповідно до п. 3 Договору №72/99-Д прийомка мереж водопроводу та каналізації в експлуатацію та на баланс ЛМКП «Львівводоканал» повинна була проводитись після виконання всіх об`ємів по будівництву водопроводів та каналізації, які обумовлені вищевказаними Технічними умовами або після перерахунку суми дольової участі, яка також мала використовуватись на розвиток водопровідно-каналізаційного господарства м. Львова.

У відповідності до наказу департаменту міського інженерного господарства № 132 - Д від 31.12.96 р. Відповідачу належало передати Позивачу на розвиток мереж водопроводу та каналізації суму дольової участі в розмірі 1232,0 грн.

Абзацом 4 Технічних умов встановлено, що їх необхідно розглядати разом із

Договором № 72/99-Д.

На момент написання цієї позовної заяви Відповідачем не виконано зобов`язань

відповідно до Договору № 72/99-Д та не виконано Технічних умов у повному обсязі, зокрема не сплачено суми дольової участі 1232,0 грн., через що Відповідачем не отримано довідки про ввід об`єкту в експлуатацію.

Позивачем зазначено, що водомірний вузол, прийнятий МКП «Львівводоканал» 16.08.99 р. - проект водомірного вузла погоджено з МКП «Львіводоканал». Але це не відповідало дійсним обставинам справи, оскільки встановлений та прийнятий Водоканалом водомірний вузол був розміщений в існуючих мережах водопостачання, яке здійснювалось з ПАТ «Мікроприлад», не відповідав погодженому Проекту водомірного вузла та Паспорту водного господарства, де вказувалось, що водопостачання об`єкту відбувається від внутрішньої водопровідної мережі РЕД 5 Личаківського району МКП «Львівводоканал» через водопровідний ввід 20 мм.

Надання МПП «ГРО» Технічних умов № 10-3952 у вищевказаній редакції не відповідало також діючим на цей час Правилам користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України (Наказ № 65 від 01.07.1994 року Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, надалі Правила користування від 1994 року), в яких вказувалось наступне:

- п. 1. 7. Приєднання об`єктів до комунальних водопроводів і каналізацій може бути здійснено лише після виконання технічних умов Водоканалу. Невиконання виданих технічних умов є підставою для відмови абоненту в приєднанні до систем комунального водопостачання та водовідведення.

- п. 1. 21 Прокладати транзитні лінії гарячого та холодного водопостачання через підвали жилих будинків забороняється.

Позивач стверджує, що підтвердженням відсутності безпосереднього з`єднання мереж водопостачання МПП «ГРО» з мережами РЕД 5 ЛМКП «Львівводоканал» є лист Відповідача, зокрема № 141 від 29.01.2011 р., в якому він сам стверджує про те, що постачання води здійснюється з мереж ВАТ «Мікроприлад», а також акт перевірки стану водопровідної та каналізаційної мереж МПП «ГРО» № 58521 від 07.02.2019 року, підписаний Відповідачем.

ЛМКП «Львівводоканал» у листі вих. № 15-5146 від 30.12.2011 р. вказує, що для вирішення питання здійснення нової врізки в мережі Відповідачу необхідно звернутись в технічний відділ по питанню отримання нових технічних умов на водопостачання та водовідведення об`єкту будівлі вул. На викопах, 10.

Крім цього, листом № 20-945 від 19.03.2012 р. Водоканал повідомляв Відповідача про те, що відповідно до Технічних умов № 10-3952 МПП ГРО підключено до мереж ВАТ «Мікроприлад», відповідальність за робочий стан водопроводу несе власник. Листом № 17/5-1030 від 26.03.2012 р. Позивач повідомляє Відповідача про те, що для вирішення питання стосовно зміни схеми водопостачання підприємства МПП «ГРО» йому необхідно виготовити нові технічні умови.

Крім того, у разі нової врізки до мереж РЕД 5 ЛМКП «Львівводоканал» порушувались п. 1.21 Правил користування від 1994 року, оскільки транзитна лінія водопостачання проходила б через підвал житлового будинку - гуртожитку ЛМКП «Львівводоканал». Таким чином, відомості в Технічних умовах не відповідають та суперечать Паспорту з Проектом водомірного вузла, оскільки Технічні умови видані на користування існуючими мережами, а Паспорт з Проектом водомірного вузла передбачають здійснення нової врізки до мереж РЕД 5 ЛМКП «Львівводоканал».

У технічних характеристиках Паспорта водного господарства Відповідачем вказувалась загальна площа 562,8 кв.м. Представником Відповідача здійснено запит у ОКП ЛОР БТІ, відповідно до якого надано дані (копія надається), що станом на 30.01 2001 р. загальна площа будинку, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. На Викопах, 10 змінилась з 562,8 кв.м. на 564,5 кв.м. через самовільне переобладнання приміщень за рахунок знесення перегородок. Тому, Позивач вважає, що Технічні умови не відповідають Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постанови КМУ № 406 від 07.06 2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» у зв`язку із змінами площі будівлі.

Таким чином, Паспорт водного господарства та Проект водомірного вузла хоч були погоджені ЛМКП «Львівводоканал», але повинні бути визнані незаконними та нечинними, оскільки суперечать законодавству.

Невиконання Відповідачем Договору 72/99-Д, Технічні умови № 10-3952, надані Відповідачу із закладеною ним в примітках до них невідповідністю дійсним обставинам справ, помилкове погодження посадовими особами Проекту водомірного вузла та Паспорту водного господарства зумовили встановлення Судами помилкових та суперечливих висновків дійсним обставинам у справах № 5015/2462/12, 914/125/13, 914/921/17, 914/1260/18. Зокрема, у постанові суд ВГСУ у справі № 914/125/13 між тими ж Сторонами встановлено, що «судами встановлено факт придбання позивачем у 1998 році будівлі, яка у встановленому законом порядку вже була приєднана до мереж Львівводоканал, а також встановлено факт виготовлення та погодження позивачем проекту водомірного вузла та технічних умов. Також, апеляційним судом зауважено, що спірний договір є договором про надання послуг уже приєднаного об`єкта. Відтак, точки розподілу вже встановлено».

У відповіді на відзив Позивач стверджує, що умови Договору 72/99-Д та Технічні умови № 10-3952 Відповідачем не виконання та суперечать чинному законодавству.

На підставі викладеного просив позов задоволити в повному обсязі.

Аргументи відповідача

Відповідач у Відзиві зазначив, що відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі N 905/1926/16 позовна заява не містить доводів, які саме права позивача порушено, в чому полягає порушення прав саме відповідачем та які негативні наслідки настали для позивача у зв`язку з порушенням, яким чином задоволення вимог судом поновить права чи гарантує можливість отримання відшкодування, в чому полягає шкода.

Згідно з п. 1 договору відповідач зобов`язується виконати технічні умови від 04.10.1999 № 10-3952.

Технічними умовами передбачено обов`язок відповідача відповідно до погодженого позивачем Проекту водомірного вузла здійснити врізку існуючих будинкових мереж у внутрішню водопровідну мережу РЕД Личаківського району ЛМКП «Львівводоканал». 12.04.2019 року врізка здійснена за участю і під наглядом представника позивача, підтверджується актом. Отже цей обов`язок відповідачем виконано.

Пунктами 2.1.1. та 4.3. договору від 14.06.1999 № 303532 передбачено право позивача припинити надання послуг водопостачання та водовідведення у разі невиконання умов договору, в тому числі у разі неотримання технічних умов і непогодження Паспорта водного господарства протягом чотирьох місяців з моменту укладення договору.

Отже у разі несплати 1232,00 грн, дольової участі відповідачем до 14.10.1999 року позивач мав право звернутися до суду за їх стягненням та припинити надання послуг, проте Львівводоканал надає такі по даний час.

Відповідач зазначив, що вимоги про скасування технічних умов та визнати скасованим погодження Паспорта водного господарства не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, а тому в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідача в клопотанні №11764/20 від 10.03.2020 року просив Суд приєднати до матеріалів справи копію акту звірки розрахунків станом на 01.04.2001 року та копію акту звірки розрахунків станом на 01.02.2013 року, що підтверджують факт відсутності заборгованості по сплаті пайової участі.

В судовому засіданні 27.10.2020 року відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності з занесенням в протокол.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.06.1999 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» (Позивач) та Малим приватним підприємством «ГРО» було укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі № 303532, який 29.08.2001 року було переукладено під тим самим номером.

07.06.1999 року ВАТ «Мікроприлад» надало МПП «ГРО» лист про те, що не заперечує передачі лімітів на водокористування в об`ємі 15 куб/міс будівлі по вул. На Викопах, 10.

15.06.1999 року заступником директора Склярським В. було погоджено поданий Відповідачем проект водомірного вузла та паспорт водомірного вузла, в яких вказувалось, що водопостачання відбувається від внутрішньої водопровідної мережі РЕД-5 ЛМКП «Львівводоканал» Личаківського району м. Львова через водопровідний ввід 20 мм.

30.09.1999 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» та Малим приватним підприємством «ГРО» було укладено договір № 72/99-Д на виконання технічних умов, виданих Позивачем на водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 1 Договору № 72/99-Д, Відповідач зобов`язувався виконати технічні умови № 10-3952 від 04.10.1999 року, виданих на водопостачання та каналізацію підприємства «ГРО», розташованого в будівлі по вул. На Викопах, 10 (на даний момент адресу змінено на вул. Міжгірна, 52).

03.07.2001 р. Актом №2 (копія додається) між Сторонами встановлено та узгоджено межі землекористування на місцевості.

Відповідно до п. 4 Договору № 72/99-Д Відповідач зобов`язувався виконати технічні умови у повному обсязі, у випадку невиконання яких Відповідач позбавлявся права отримати довідку про введення в експлуатацію. За зрив вводу в експлуатацію відповідальність несе безпосередньо Виконавець.

Комісією у складі директора МПП «ГРО» Гарбузюка Р.О., директора ТзОВ «КВБ-БУД» Біляк С.Я. в присутності представника Личаківської ремонтно - експлуатаційної дільниці ЛМКП «Львівводоканал» в тому, що на підставі Технічних умов ЛМКП «Львівводоканал» від 04.10.1999 N 10-3952, у відповідності до проекту водомірного вузла МПП «ГРО», погодженого ЛМКП «Львівводоканал» 15.06.1999, на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.08.2012 у справі N 5015/2462/12, з урахуванням листа ЛМПК «Львівводоканал» від 07.03.2019 N ВихВд 1806-19 про усунення перешкод у виконанні робіт, виконано роботи з врізки внутрішньо будинкової водопровідної мережі будівлі МПП «ГРО» по вулиці Міжгірній, 52 у місті Львові у внутрішню водопровідну мережу РЕД-5 ЛМКП «Львівводоканал» по вулиці Міжгірній, 50 у місті Львові.

ОЦІНКА СУДУ

Господарський суд Львівської області проаналізував матеріали справи в розрізі клопотання про непідсудність даної справи в частині скасування технічних умов, визнання скасованим погодження Паспорта водного та повідомляє наступне. На підставі вищезазначених документів між сторонами виникли договірні відносини, а тому суд дійшов висновку, що даний спід підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту повинен насамперед слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Постанова Великої Палати Верховного суду від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 містить наступні правові висновки:

- п. 47. Предметом позову є матеріально - правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту;

- п. 40.Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

- п. 41 підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Враховуючи викладене, суд здійснивши оцінку порушеного права чи інтересу сторони на момент звернення до господарського суду із заявленими вимогами, встановив, що позовна заява не містить доводів які саме права позивача порушено, в чому полягає порушення прав саме відповідачем, які негативні наслідки настали для позивача у зв`язку з порушенням та яким чином задоволення вимог судом поновить права чи гарантує можливість отримання відшкодування, в чому полягає шкода.

Технічні умови

У зв`язку з прийняттям суб`єктом технічних умов виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Про що свідчить наявність договірних правовідносин (Договір №72/99-Д від 30.09.1999 року), згідно з яким відповідачу надано право користування існуючими мережами водопроводу та каналізації підприємства «ГРО». Тому, у сфері правовідносин щодо водопостачання відповідні технічні умови слугували підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб щодо водопостачання.

Крім того з метою укладення договору на постачання та водовідведення, на вимогу позивача, відповідач замовив та виготовив Паспорт водного господарства і проект водомірного вузла, які було погоджено відповідачем 15.06.1999 року.

На підставі наданих документів 14.06.1999 року між МПП «ГРО» та ЛМКП «Львівводоканал» було укладено договір № 303532 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі, відповідно до п. 1.1 якого ЛМКП «Львівводоканал» надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а Абонент ( МПП «ГРО») користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені цим договором та чинним законодавством України.

Ураховуючи вище викладене, не може бути задоволено позов, предметом якого є визнання недійсним технічних умов №10-3952 від 04.10.1999 та визнання скасованим Паспорт водного господарства і проект водомірного вузла, яким вирішено питання користування водопроводом та каналізацією (забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод). Вищеперелічені документи вичерпали свою дію внаслідок виконання, а тому їх визнання недійсними повністю чи частково не породжує наслідків для позивача та відповідачів, оскільки у таких осіб виникли права і обов`язки, які ґрунтуються на договірних правовідносинах.

Вказаний висновок підтверджується не лише наявністю договірних правовідносин, а й аналізом норм чинного законодавства. Зокрема Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008р. №190, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання».

Пунктом 4.1. Правил від 27 червня 2008 року №190 передбачено, що для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення, замовнику таких послуг необхідно отримати технічні умови.

Згідно з пунктом 1.2 Правил від 27 червня №190 технічні умови комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водопостачання, водовідведення. Згідно частини третьої статі 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам замовника щодо забудови земельної ділянки.

Отже, видача технічних умов на приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, є невід`ємною складовою процесу приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Визнання недійсними технічних умов не породжує наслідків для учасників правовідносин, оскільки згідно з ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Крім того, доводи позивача спростовуються постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.06.2013 у справі №914/125/13, якою суд виключив з договору №303532 від 29.08.2001 п. 2.2.2., яким визначено обов`язок МПП «ГРО» повторно отримати технічні умови та погодити проект водомірного вузла. Наведений висновок обґрунтовується тим, що позивачем придбано будівлю, яка у встановленому порядку вже була приєднана до мереж, проект водомірного вузла вже виготовлений і погоджений ЛМКП «Львівводоканал».

На виконання Технічних умов №10-3952 від 04.10.1999 року виконано врізку внутрішньо будинкової водопровідної мережі будівлі МПП «ГРО» по вулиці Міжгірній, 52 у місті Львові у внутрішню водопровідну мережу РЕД-5 ЛМКП «Львівводоканал» по вулиці Міжгірній, 50 у місті Львові.

Роботи виконано у відповідності до проектих рішень, діючих вимог та під наглядом представника ЛМКП «Львівводоканал»

Таким чином, суд дійшов висновку, що видані технічні умови, було застосовано, після чого вони вичерпали свою дію фактом виконання внаслідок чого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема відносини щодо водопостачання). Позов, предметом якого є визнання недійсними технічних умов, не підлягає до задоволення, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Договір №72/99-Д від 30.09.1999 року

Рішенням Господарського суду Львівської області по справі №5015/2462/12 зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство «Львіводоканал» усунути перешкоди Малому приватному підприємству «ГРО» в під`єднанні водопровідної мережі належної йому будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. На Викопнах 10 до внутрішньої водопровідної мережі РЕД Личаківського району ЛМКП «Львівводоканал».

Рішення набрало законної сили. На виконання вказаного рішення проведено врізку (Акт врізки від 12.04.2019 року).

Крім того вказаним рішенням встановлено, що Акти звірки розрахунків між МКП «Львівводоканал» та МПП «ГРО» подані для огляду в засіданні підтверджують відсутність заборгованості позивача перед відповідачем станом на 01.04.2000 року та станом на 01.04.2001 року.

Варто зауважити, що Відповідачем за №11764/20 від 10.03.2020 року подано клопотання про долучення копій актів звірки станом на 01.04.2001 року та 01.02.2013 року. Такі подані в ході розгляду справи по суті, однак відповідачем обґрунтовано неможливість подання таких в підготовче судове засідання на підставі статті 80 ГПК України.

З актів звірки вбачається відсутність заборгованості по сплаті дольової участі зі сторони МПП «ГРО», а тому не вбачається не виконання умов договору №72/99-Д та підстав для розірвання.

Крім того п 2.1.1 договору №303532 передбачає постачання питної води та приймання стічних вод згідно технічних умов №10-3952 від 04.10.1999 року. Технічні умови передбачають сплату дольової участі. Пункт 4.1 передбачає, що у разі не виконання чи не належного виконання обов`язків, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Львівводоканал вправі при невиконання абонентом умов договору, після попередження припинити постачання води та приймання стоків (п. 4.3. договору).

Водопостачання МПП «ГРО» здійснюється, відсутня заборгованість по сплаті за надані послуги та дольову участь, Позивачем не вчинялись жодні дії з метою припинення водопостачання та приймання стічних вод в розумінні порушення умов договору №303532.

Враховуючи вищевикладене, договір №72/99-Д не може бути розірвано, оскільки відсутні істотні порушення, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

В задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності слід відмовити, оскільки суд не вбачає порушення відповідачем прав позивача.

З наведеного вбачається, що позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, необґрунтовано, в який спосіб задоволення позовних вимог поновить порушені права позивача, а тому суд дійшов висновку, що такі позовні вимоги не підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 126, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначенні статтями 256,257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.11.2020 року.

Суддя З.В. Горецька