ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Справа № 915/323/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: Лененко Ю.К. - дов.№4798/08.01 від 07.06.2019,

представника відповідача: Костенка С.О. - дов.б/н від 09.01.2020,

представника ІІІ особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

(54020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, буд.7-Д, ),

в особі Миколаївської обласної дирекції НАСК "Оранта"

(54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.20, код ЄДРПОУ ВП: 40813250)

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

про: стягнення надміру виплаченої пенсії в сумі 5531,12 грн, -

в с т а н о в и в:

19.03.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №ІІ/2/2020-ПФУ від 04.03.2020 (вх.№3517/20), в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Миколаївської обласної дирекції НАСК "Оранта" надміру виплачену пенсію за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 у сумі 5531,12 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі-Закон№1058-IV) з 02.08.2011.

07.05.2012 ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку про заробітну плату №509 від 07.05.2012 за період з липня 1986 року по листопад 1996 року, видану відповідачем. На підставі зазначеної довідки з 01.05.2012 було здійснено перерахунок пенсії, заробітну плату обчислено за період з 01.07.1990 по 30.06.1995.

17.04.2018 ОСОБА_1 була подана заява про перерахунок пенсії по заробітній платі на підставі довідки про заробітну плату №950 від 14.11.2017, виданої відповідачем. Рішенням відповідача №52 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з 01.05.2018 на підставі довідки про заробітну плату №950 від 14.11.2017.

Суми заробітної плати в довідці №509 від 07.05.2012 та в довідці №950 від 14.11.2017 мають розбіжності за липень, серпень, грудень 1990 року, січень, квітень, липень, грудень 1991 року, вересень 1992 року, 1993 рік, серпень - жовтень 1994 року, лютий - липень 1995 року. У зв`язку з цим Відділом контрольно-перевірочної роботи управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області була проведена перевірка довідки про заробітну плату №950 від 14.11.2017, виданої ПАТ "НАСК "Оранта" та надана довідка від 20.03.2018 №1971 про проведення звірки достовірності видачі довідки про заробітну плату, в якій зазначено, що відхилень в сумах, які відображенні у довідці та сумами в особових рахунках, не встановлено. Отже, оскільки суми заробітної плати в довідці №950 від 14.11.2017 були підтвердженні актом перевірки, то суми заробітної плати в довідці №509 від 07.05.2012 є недостовірними.

З 01.05.2012 пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність, у зв`язку із чим, з вини відповідача, внаслідок подання недостовірних даних, які зазначаються в довідці про заробітну плату №509 від 07.05.2012, було завдано майнової шкоди у вигляді переплати пенсії за період з 01.05.2012 по 30.04.2018 на загальну суму 7773,50 грн.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі №489/585/19 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії та відкоригована сума переплати пенсії. Відтак, переплата пенсії за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 складає 5531,12 грн.

У випадках призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких залежить від страхувальника, а не від пенсіонера, суми надміру виплаченої пенсії стягуються із страхувальника. Аналогічний правовий висновок було висловлено у постанові Верховного Суду від 11.04.2019 по справі №712/9936/17. Позивач посилаючись на ст.ст.11, 15, 16, 1166 ЦК України зазначив, що в даному випадку мають місце всі складові елементи складу цивільного правопорушення необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування майнової шкоди, а саме: наявність шкоди у вигляді переплати пенсії за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 у заявленому до стягнення розмірі, протиправна поведінка заподіювача шкоди у вигляді надання довідки, що містить недостовірну інформацію і була підставою для нарахування спірної суми, що в свою чергу є причинним зв`язком між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, та вини відповідача у видачі такої довідки. Позивач посилаючись на ст.ст.3, 14, ч.1 ст.50, ч.18 ст.106 Закону №1058-IV та ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 у сумі 5531,12 грн.

Згідно витягу з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 автоматизований розподіл справи №915/323/20 не відбувся (не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №45 від 20.03.2020, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю двох суддів, а також відпусток у період з 17.03.2020 по 27.03.2020 решти суддів Господарського суду Миколаївської області, що унеможливлює визначення серед них головуючого судді для розгляду справи, автоматизований розподіл судової справи, зазначеної у пункті 1 цього розпорядження, вирішено здійснити повторно після виходу на роботу будь-кого із суддів Господарського суду Миколаївської області.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №57 від 23.03.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл справи №915/323/20.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 справу №915/323/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 30.03.2020 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

15.04.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви №1400-0802-7/17136 від 14.04.2020 (вх.№4775/20) на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 30.03.2020.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження без визначення дати судового засідання поза межами встановленого ч.3 ст.177 ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу "COVID-19".

29.04.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення надміру виплаченої пенсії б/н від 27.04.2020 (вх.№5285/20), в якому він вимоги позивача викладені у позовній заяві не визнає повністю з наступних підстав. Згідно п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Так, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру в наслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідач посилаючись на ст.45 ГПК України та розділу V ЦК України вважає, що позовна заява подана з суттєвим пропущенням встановленого строку позовної давності, що також може бути підставою для відмови у задоволенні позовної заяви, а також вважає, що позовна заява подана до неналежного відповідача. Сума пенсії, виплачена надміру за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 у сумі 5531,12 грн повинна бути сплачена ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.08.2011.

Крім того, 29.04.2020 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторін б/н від 27.04.2020 (вх.№5286/20), в якому він просить суд провести розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних документів.

Ухвалою суду від 22.06.2020 з урахуванням ухвали суду від 03.07.2020 призначено справу №915/323/20 до розгляду на 20.07.2020.

20.07.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 26.08.2020.

Ухвалою суду від 26.08.2020 підготовче засідання відкладено на 25.09.2020; залучено до участі у справі в якості ІІІ особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 .

16.09.2020 від позивача на адресу суду надійшло клопотання №1400-0802-7/52300 від 15.09.2020 (вх.№11546/20) про приєднання до матеріалів справи №915/323/20 документи, що підтверджують надсилання копії позовної заяви із додатками ОСОБА_1 , а саме: опис вкладення та фіскальний чек.

22.09.2020 від відповідача на адресу суду надійшов супровідний лист з додатком б/н від 22.09.2020 (вх.№11838/20).

25.09.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.10.2020.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції.

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, письмові пояснення суду не надала, про місце та час розгляду даної справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 27.10.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і Статутом Пенсійного фонду.

Згідно з Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за №28-2 від 22.12.2014, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485 (далі - Положення), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду), є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд), підпорядкованими Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. До завдань, покладених на головне управління, входить здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за цільовим використанням коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Крім того, здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому соціальному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсійні виплати.

Головне управління Фонду згідно з Положенням має право порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Правовідносини, які існують між органами Пенсійного фонду, страхувальниками та застрахованими особами, пенсіонерами регулюються нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст.11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

З 02.08.2011 громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

07.05.2012 ОСОБА_1 звернулась із заявою №153 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва, в якій просить провести перерахунок пенсії та надала Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №509 від 07.05.2012 за період з липня 1986 року по листопад 1996 року, видану ВАТ "НАСК "Оранта" Миколаївська обласна дирекція НАСК "Оранта" - відповідачем (т.1 а.с.15-16).

На підставі вказаної довідки 01.05.2012 було здійснено перерахунок пенсії, заробітну плату обчислено за період з 01.07.1990 по 30.06.1995 (т.1 а.с.17-18).

В подальшому 17.04.2018 ОСОБА_1 була надана заява про перерахунок пенсії по заробітній платі та стажу на підставі Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №950 від 14.11.2017 за період з січня 1990 року по жовтень 1996 року, видану відповідачем - ПАТ "НАСК "Оранта" Миколаївська обласна дирекція (т.1 а.с.19-20).

Крім того, в матеріалах справи міститься Додаток до довідки про заробітну плату №2, в якій Адміністрація Миколаївської обласної дирекції ПАТ НАСК "Оранта" повідомляє, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 від 14.11.2017 №950 видана на підставі первинних документів, а саме з 1990 по 1996 рік, які знаходяться на зберіганні в спеціальному приміщенні даного підприємства. Підприємство несе повну відповідальність за вірогідність сум в первинних документах та виданій довідці.

Позивачем у позові зазначено, що суми заробітної плати в Довідці №509 від 07.05.2012 та в Довідці №950 від 14.11.2017 мають розбіжності за липень, серпень, грудень 1990 року, січень, квітень, липень, грудень 1991 року, вересень 1992 року, 1993 рік, серпень - жовтень 1994 року, лютий - липень 1995 року.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У відповідності до п.2) ч.1 ст.64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно Довідки про проведення звірки достовірності видачі довідки про заробітну плату, виданої для призначення (перерахунку) пенсії №1971 від 20.03.2018, відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області проведено звірку щодо документального підтвердження достовірності довідок про заробітну плату №950 від 14.11.2017 та №519 від 18.05.2012 для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за період з січня 1990 року по грудень 1995 року. Звіркою встановлено, що у довідці №519 від 18.05.2012 суми заробітку за період з січня 1990 року по грудень 1995 року, не відповідають даним, зазначеним в особових рахунках нарахування заробітної плати за цей період, а відповідають сумам нарахованої заробітної плати відповідно довідки №950 від 14.11.2017. Звіркою встановлено, що у довідці №950 від 14.11.2017 суми заробітку за період з січня 1990 року по грудень 1995 року, відповідають даним, зазначеним в особових рахунках нарахування заробітної плати за цей період (т.1 а.с.21).

04.02.2020 відповідач своїм листом за №1062 повідомив ОСОБА_1 на її запит щодо надання копій виданих довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії №451 від 24.07.2011, №509 від 07.05.2012, №519 від 18.05.2012 і №950 від 14.11.2017 та пояснення розбіжностей даних в довідках повідомляє наступне.

Довідка №451 від 24.07.2011 була видана згідно заяви ОСОБА_1 від 24.07.2011. На момент видачі довідки в архіві обласної дирекції була відсутня Книга особових рахунків по заробітній платі працівників інспекції Держстраху Центрального району за 1993 рік i вважалася втраченою при передачі архівів з інспекції до обласної дирекції. Тому за 1993 рік у вказаній довідці заробітна плата безпосередньо ОСОБА_1 не була вказана взагалі. При повторному її зверненні в 2012 році, за 1993 рік ОСОБА_1 був розрахований середньомісячний заробіток за відповідною посадою згідно Постанови КМ №919 від 05.07.2006, по страховим агентам інспекції Держстраху Ленінського району, який склав 19,39697 грн, про що вказано в довідках №509 від 07.05.2012 та №519 від 18.05.2012. Пізніше Книга особових рахунків по заробітній платі працівників інспекції Держстраху Центрального району за 1993 рік була виявлена в apxіві Миколаївського міського відділення та передана до архіву обласної дирекції. Згідно заяви ОСОБА_1 від 07.11.2017 про повторну видачу довідки про заробітну плату за 1990-1996 рік, Книга особових рахунків працівників інспекції Держстраху Центрального району за 1993 рік була вже в наявності в apxiві обласної дирекції, тому у довідці №950 від 14.11.2017 за 1993 рік була відображена персональна заробітна плата ОСОБА_1 в розмірі 56,38389 грн.

Звертаючись до Господарського суду Миколаївської області з позовом, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що суми заробітної плати в довідці №950 від 14.11.2017 були підтвердженні актом перевірки. Суми заробітної плати в довідці №509 від 07.05.2012 є недостовірними. З 01.05.2012 пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність з даними, викладеними у довідці №950 від 14.11.2017. У зв`язку із чим, з вини відповідача внаслідок подання у довідці №509 від 07.05.2012 недостовірних даних, було завдано майнову шкоду у вигляді переплати пенсії за період з 01.05.2012 по 30.04.2018 на загальну суму 7773,50 грн. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі №489/585/19 позивачем був відкоригований розмір пенсії ОСОБА_1 та сума переплати, яка за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 склала 5531,12 грн. Зазначену матеріальну шкоду відповідач повинен відшкодувати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В матеріалах справи наявна Довідка про переплату пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 01.05.2012 по 28.02.2015 на суму 5531,12 грн (т.1 а.с.14).

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок).

Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 17 Порядку (в редакції, чинній на момент звернення за перерахунком пенсії 07.05.2012) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно п.38 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Тобто, органи, що призначають пенсії, мають право перевіряти обґрунтованість видачі відповідних документів підприємств та організацій лише в необхідних випадках, маючи певні підстави. В решті випадків така перевірка не є обов`язковою. Однак, в будь-якому випадку підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок видачі недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як визначено ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

У відповідності до ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктам господарювання.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач стверджує, що внаслідок видачі відповідачем довідки з недостовірними даними, позивачем були нараховані та виплачені гр. ОСОБА_1 надмірні пенсійні виплати у розмірі 5531,12 грн.

Слід зазначити, що обраний позивачем спосіб захист свого права не суперечить чинному законодавству, зокрема, ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

У даному випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування майнової шкоди.

Протиправна поведінка відповідача у даному випадку полягала у видачф довідки №509 від 07.05.2012 про заробітну плату за 1986-1996 роки для обчислення пенсії ОСОБА_1 , яка містила відомості про розмір щомісячного заробітку за 1986-1996 роки пенсіонерки для призначення їй пенсії, які, однак, суперечили відомостям відповідних первинних документів. Вказана обставина підтверджена Довідкою про проведення звірки достовірності видачі довідки про заробітну плату, виданої для призначення (перерахунку) пенсії №1971 від 20.03.2018, відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області. Викладені у вказаній довідці відомості відповідачем не заперечені та не спростовані. Тобто, факт подання відповідачем Пенсійному фонду недостовірних відомостей підтверджений матеріалами справи. Вказана дія відповідача є протиправною, оскільки тягне за собою передбачену законом (ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення") відповідальність.

Матеріальний шкідливий результат вказаної протиправної поведінки відповідача складають витрати позивача у сумі 5531,12 грн, що відповідає розміру надміру виплаченої пенсії.

Причинний зв`язок між вказаним протиправною поведінкою відповідача та зазначеним матеріальним шкідливим результатом полягає у призначені пенсіонерці ОСОБА_1 у травні 2012 року пенсії, з подальшою виплатою такої пенсії з 01.05.2012 по 28.02.2015, саме на підставі виданої відповідачем Довідки №509 від 07.05.2012, що містить недостовірні відомості.

При розгляді даної справи відповідачем не доведено відсутність його вини у заподіяні шкоди. Судом також не встановлено наявності вини інших осіб, крім відповідача, у видачі відповідачем пенсіонерці Довідки №509 від 07.05.2012 з недостовірними відомостями.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У добровільному порядку заподіяну шкоду у вигляді переплати пенсіонерці ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 5531,12 грн відповідачем не сплачено.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, буд.7-Д, ) в особі Миколаївської обласної дирекції НАСК "Оранта" (54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.20, код ЄДРПОУ ВП: 40813250) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ) заподіяну шкоду у вигляді переплати пенсіонерці ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 (за період з 01.05.2012 по 28.02.2015) у розмірі 5531,12 грн та 2102,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 06.11.2020 року.

Суддя М.В. Мавродієва