СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Справа № 922/1323/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю:

прокурора відділу Харківської обласної прокуратури- Горгуль Н.В., посвідчення № 057317 від 09 жовтня 2020 року;

представника Харківської міської ради - Перетяченко М.О., довіреність №08-21/4290/2-19 від 19 грудня 2019 року, посвідчення №2299;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. №2752 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2020 року у справі 922/1323/20,

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, 61075, м. Харків, пр. Індустріальний, 40 за участю прокуратури Харківської області, 61024, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108;

до -1) Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243;

2)Акціонерного товариства закритого типу "Міжгір`я", 61001, м. Харків, пл. Повстання, 1, код 21194540;

про визнання незаконними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури 3 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради та до Акціонерного товариства закритого типу "Міжгір`я" в якому просить суд:

1.Визнати незаконним та скасувати п. 21 Додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 вересня 2017 року №739/17.

2.Визнати незаконним та скасувати п. 12 Додатку 1 до рішення 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 червня 2018 року №1133/18, яким Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" () надано в оренду земельну ділянку площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташовану за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41.

Позовні вимоги обгрунтовані незаконністю прийняття оспорюваних рішень, з порушенням вимог ст.ст.120, 124, 134, 135 Земельного кодексу України з, підстав передання Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" земельної ділянки площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41 без проведення земельних торгів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2020 року у справі 922/1323/20 позов задоволено повністю; визнано незаконним та скасовано п. 21 Додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 вересня 2017 року №739/17; визнано незаконним та скасовано п. 12 Додатку 1 до рішення 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 червня 2018 року №1133/18, яким Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" надано в оренду земельну ділянку площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташовану за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41; стягнуто з Харківської міської ради на користь Прокуратури Харківської області 2 102,00 грн судового збору; стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "Міжгір`я" на користь Прокуратури Харківської області 2 102,00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що:

-у договорі купівлі-продажу від 14 лютого 1995 року №216 "В" відсутня інформація щодо придбання саме нежитлової будівлі літ. "А-1";

-загальна площа земельної ділянки під об`єктами нерухомості, які належать на праві власності Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" складає 1021,8 кв.м, тобто лише 11% від загальної площі земельної ділянки;

-у технічній документації із землеустрою відсутні будь-які документи або аналітичні матеріали, з яких вбачається яка саме площа необхідна для експлуатації та обслуговування ангарів-гаражів.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:2464 повинно було бути надано на підставі саме земельних торгів.

Харківська міська рада з відповідним рішенням суду не погодилась, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що:

-нормативно-правові акти, які регулюють порядок передачі у користування земельних ділянок комунальної власності, на яких розташоване належне юридичним особам майно, не містять застереження щодо порядку визначення розміру земельної ділянки, необхідної для його обслуговування;

-спірна земельна ділянка площею 0,90 га перебувала у тимчасовому користуванні Фірми побутових послуг "Веснянка", і надавалась останній для будівництва та належного функціонування металевих гаражів;

-позивачем не доведено порушення прав та інтересів держави, як підстави задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2020 року у справі №922/1323/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2020 року у справі №922/1323/20; призначено справу до розгляду на 11 листопада 2020 року о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

У судове засідання, яке відбулось 11 листопада 2020 року, з`явились представник позивача та представник першого відповідача. Представник другого позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

14 лютого 1995 року Фонд державного майна України, як продавець, та Організація орендарів "Автомобіліст", як покупець, уклали договір купівлі продажу серія та номер №216 "В", за яким Фонд державного майна України передав, а Організація орендарів "Автомобіліст" купила цілісний майновий комплекс - нежитлові приміщення: ангар-гараж металевий, площею 510,9 кв.м, ангар-гараж металевий, площею 510,9 кв.м, по вулиці сімнадцятого Партз`їзду, будинок 41, м. Харків.

Розпорядженням Харківської міської ради №650 від 19 травня 1995 року правонаступником Організації орендарів "Автомобіліст" стало Акціонерне товариство закритого типу "Міжгір`я".

Рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року №12/15 "Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова" вул. 17-го Партз`їзду перейменовано в вул. Северина Потоцького.

Акціонерне товариство закритого типу "Міжгір`я" звернулось до Харківської міської ради листом вих. Б/Н від 15 серпня 2017 року з проханням дозволити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,93 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (гаражу), розташованих за адресою: м. Харків, вул. С. Потоцького (колишня назва вул. 17-го Партз`їзду), 41.

В подальшому, Акціонерним товариством закритого типу "Міжгір`я" направлено до Харківської міської ради листи вих.№21/08, 13/07-09 від 21 серпня 2017 року, 13 вересня 2017 року про надання графічних матеріалів бажаного розташування вищевказаної земельної ділянки по вул. С. Потоцького, 41, а також пакет документів.

Відповідно до п. 21 Додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 вересня 2017 року №739/17 Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 0,9030 га із земель комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1" (ангар-гараж) по вул. С. Потоцького, 41, у м. Харкові (Індустріальний район).

23 квітня 2018 року ФОП Кривенко С.В. розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" із земель комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1" по вул. Северина Потоцького, 41.

За результатом розгляду вказаного проекту землеустрою Управління відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадстру у Харківській області склало висновок №2842/82-18 від 11 квітня 2018 року щодо погодження проекту та вважає за можливе відвести АТЗТ "МІЖГІР`Я" земельну ділянку площею 0,9030 га.

В подальшому Харківською міською радою прийнято рішення від 20 червня 2018 року №1133/18 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", відповідно до п. 12 додатку 1 до якого Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" надано в оренду строком до 01.07.2023 земельну ділянку комунальної власності площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1" (ангар-гараж) по вул. С. Потоцького, 41.

Звертаючись з позовною заявою заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області вказує про безпідставність прийняття Харківською міською радою рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 вересня 2017 року №739/17 та надання в оренду Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" земельної ділянки площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41, оскільки :

-відсутні докази розміщення нерухомого майна, належного на праві власності Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" на відповідній земельній ділянці;

-навіть за умови знаходження на спірній земельній ділянці нерухомого майна Акціонерного товариства закритого типу "Міжгір`я" надана Харківською міською радою площа земельної ділянки значно перевищує площу під нерухомим майном.

З огляду на наведене заступник керівника Харківської місцевої прокуратури 3 Харківської області вказує про можливість набуття права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:2464 лише за наслідками проведення земельних торгів в порядку ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Вказані обставини є підставою для звернення заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області до суду з відповідним позовом.

Досліджуючи наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до суду державні органи, зокрема, прокурори, в державних або суспільних інтересах.

Участь прокурора у судовому процесі регламентовано ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Зміст поняття "інтереси держави" розглянуто в рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 8 квітня 1999 року. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з положеннями статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Крім того, основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1, зокрема вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення.

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

Положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини забезпечено врахування принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у володіння та розпорядження держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв`язку з чим захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин є одним із пріоритетних напрямів представницької діяльності прокурорів.

Незаконне використання землі ослаблює економічні основи органів місцевого самоврядування, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 жовтня 2016 року у справі №916/2129/15.

Відповідно до ч. 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З урахуванням того, що Харківська міська рада представляє інтереси громади міста Харкова, однак у даному випадку вона є відповідачем у справі і саме вона, як зазначає прокурор, вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади, прокурором обґрунтовано подано вказаний позов.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваними рішеннями Харківською міською радою надано другому відповідачу дозвіл на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд по вул. Северина Потоцького, 41 та надано дозвіл на передачу йому в оренду земельної ділянки площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Том 1, а.с.26) Акціонерне товариство закритого типу "Міжгір`я" є власником об`єкту нерухомості - ангар гараж, загальною площею 1021,8 кв.м за адресою: Харківська область, м.Харків, вулиця Потоцького Северина (колишня вулиця сімнадцятого Партз`їзду), будинок 41, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 216 "В", виданого 14 лютого 1995 року, зареєстрованого державним нотаріусом Першої Харківської Державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю.

Відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер 216 "В", виданого 14 лютого 1995 року, зареєстрованого державним нотаріусом Першої Харківської Державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. (Том 1, а.с.23-24), продавець-Фонд державного майна України, передав, а покупець - Організація орендарів "Автомобіліст" купив цілісний майновий комплекс, нежитлові приміщення: ангар-гараж металевий, площею 510,9 кв.м, ангар-гараж металевий, площею 510,9 кв.м, по вулиці сімнадцятого Партз`їзду), будинок 41, м.Харків.

Розміщення відповідного об`єкту нерухомості за адресою: Харківська область, м.Харків, вулиця Потоцького Северина (колишня вулиця сімнадцятого Партз`їзду), будинок 41 підтверджується Технічним паспортом на громадський будинок (Том 1, а.с.28-31).

Відтак, всупереч позиції позивача, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується знаходження на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м.Харків, вулиця Потоцького Северина (колишня вулиця сімнадцятого Партз`їзду), будинок 41, приналежного на праві власності Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" об`єкту нерухомості - ангару гаражу, загальною площею 1021,8 кв. м.

Відповідно до ч. 2 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 статті 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 135 Земельного кодексу України, земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі- продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них в тому числі у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що зміст статті 134 Земельного кодексу України не містить прямого застереження щодо порядку визначення розміру такої земельної ділянки, не обмежуючи такий розмір виключно площею нерухомого майна, розташованого на останній.

Слід враховувати, що до складу такої земельної ділянки включається також земельна ділянка для обслуговування нерухомого майна- частина земної поверхні, яка в силу розташування об`єкта нерухомості надається особі задля належного його функціонального використання.

За змістом пункту 18-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року № 7, при вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з`ясовувати, зокрема, чому це питання не було визначено в договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Колегія суддів враховую, що відповідно до матеріалів справи відповідачами визначено площу земельної ділянки, необхідну для обслуговування (експлуатації) об`єктів нерухомого майна в розмірі 0,9019 га.

Звертаючись з позовною заявою прокурором як не надано жодних доказів на підтвердження необхідності використання Акціонерним товариством закритого типу "Міжгір`я" меншого розміру земельної ділянки для обслуговування об`єкту нерухомості, так і не ініційовано питання визначення такого розміру шляхом проведення експертизи.

Таким чином, позивачем не спростовано правомірність встановлення площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування (експлуатації) об`єктів нерухомого майна саме в розмірі 0,9019 га, як підстави для передання Харківською міською радою земельної ділянки Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" у користування без проведення процедури земельних торгів.

Окрім цього суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 15 березня 1989 року №60/22 "Про дозвіл на розміщення металевого гаражу по вулиці 17-го Партз`їзду" (Том 1, а.с.106) відведено Фірмі побутових послуг "Веснянка" у тимчасове користування вільну від забудови земельну ділянку площею орієнтовно 0,9 га по вул. 17-го Партз`їзду та дозволено установку металевих гаражів місткістю 50 автомашин для надання платних послуг громадянам для зберігання машин.

Положення статті 20 Земельного кодексу Української РСР (в редакції станом на 15 березня 1989 рік) передбачали засвідчення права короткострокового тимчасового користування землею на підставі рішення органу, який надав земельну ділянку в користування.

Таким чином, на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 15 березня 1989 року №60/22 "Про дозвіл на розміщення металевого гаражу по вулиці 17-го Партз`їзду" (Том 1, а.с.106) Фірма побутових послуг "Веснянка" набула права тимчасового користування земельною ділянкою площею орієнтовно 0,9о га по вул. 17-го Партз`їзду для установки металевих гаражів місткістю 50 автомашин та надання платних послуг громадянам для зберігання машин.

Колегія суддів приймає до уваги, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 15 березня 1989 року №60/22 "Про дозвіл на розміщення металевого гаражу по вулиці 17-го Партз`їзду" визначено площу необхідну для належного функціонування металевих гаражів- орієнтовною площею 0,90 га, та у відповідному розмірі передано Фірмі побутових послуг "Веснянка".

У подальшому відповідний майновий комплекс став предметом договору купівлі-продажу, серія та номер 216 "В", від 14 лютого 1995 року (Том 1, а.с.23-24), укладеного між продавцем -Фондом державного майна України, та покупцем -Організацією орендарів "Автомобіліст", правонаступником якого є Акціонерне товариство закритого типу "Міжгір`я".

Оскільки Фірмою побутових послуг "Веснянка" оформлено право користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування нерухомого майна орієнтовною площею 0,90 га, після його відчуження Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я", до останнього в порядку статті 377 Цивільного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, загальною площею орієнтовно 0,90 га.

Беручи до уваги зазначення в рішенні Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 15 березня 1989 року №60/22 "Про дозвіл на розміщення металевого гаражу по вулиці 17-го Партз`їзду" лише орієнтовної площі земельної ділянки, деталізація її розміру після розроблення документації із землеустрою, не свідчить про передання Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" земельної ділянки в користування у більшому розмірі.

Ураховуючи зазначене колегія суддів констатує правомірність вчинення відповідачами дій щодо документального оформлення права користування Акціонерним товариством закритого типу "Міжгір`я" земельною ділянкою площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41.

Вказане свідчить про законність прийняття Харківською міською радою п. 21 Додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 вересня 2017 року №739/17; п. 12 Додатку 1 до рішення 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 20 червня 2018 року №1133/18, яким Акціонерному товариству закритого типу "Міжгір`я" надано в оренду земельну ділянку площею 0,9019 га (кадастровий номер :05:006:2464), розташовану за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 41, а відтак і безпідставність позовних вимог.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Харківської міської ради, скасування рішення Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2020 року у справі №922/1323/20, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Ураховуючи, що апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню, відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають перерозподілу витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради (61003, Харківська обл., м. Харків, м-н Конституції, 7, ) задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2020 року у справі №922/1323/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області до Харківської міської ради та Акціонерного товариства закритого типу "Міжгір`я" про визнання незаконними та скасування рішень.

Стягнути з Прокуратури Харківської області (61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ) на користь Харківської міської ради (61003, Харківська обл., м. Харків, м-н Конституції, 7, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 306,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2020 року.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя І.А. Шутенко