номер провадження справи 26/84/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2020 Справа № 908/3338/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Юлдашев О.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали заяви (вих. № 10-19320/20 від 21.10.2020) Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення наказу від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 до виконання та виправлення помилки в наказі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Локо Трейдінг, (вул. Степова, 10-Б, офіс 3, м. Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область, 71630)

до відповідача: Компанії Velkar Estate LP COMPANY REGISTRATION No SL 25405 Adress: Morningside Road, South Lane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG (Морнінгсайд роуд, Південний провулок, Едінбург, Об`єднане королівство, ЕН2 3 JG

про стягнення 55 768 623,30 грн

в межах справи № 908/3338/19

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю Локо Трейдінг, (вул. Степова, 10-Б, офіс 3, м. Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область, 71630)

Розпорядник майна Сиротенко О.О.

Представники сторін:

Від заявника: не з`явився

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

УСТАНОВИВ:

До суду 27.10.2020 надійшла заява Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення наказу від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 до виконання та виправлення помилки в наказі.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 27.10.2020, заяву передано для розгляду судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області 29.10.2020 у справі № 908/3338/19 заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 05.11.2020.

У судове засідання 05.11.2020 представники сторін та заявник не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду заяви повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що у наказі Господарського суду Запорізької області від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 визначено річний строк на пред`явлення наказу суду до виконання та не зазначено інформацію про стягувача. За період з 01.01.2019 по 31.12.2019 до відділу надійшло близько 24872 виконавчих документів, з яких пред`явлено до виконання до органів Державної виконавчої служби України та Державної казначейської служби України близько 15 тис. виконавчих документів. За період з 01.01.2020 на адресу ДСА України надійшло більше 13 072 виконавчих документи про стягнення судового збору і штрафу (як засобу процесуального примусу). На даний час ДСА України здійснюється, зокрема, претензійно-позовна робота в частині усунення недоліків у вищезазначених виконавчих документах судів та поновлення строку на пред`явлення їх до виконання. Враховуючи стислі терміни пред`явлення виконавчих документів до виконання, заявник просить поновити строк пред`явлення наказу до виконання.

Відповідач (боржник) письмовий відзив на заяву не подав, з будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку розглядається в десятиденний строк в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи викладене, оскільки явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши подану заяву суд зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.01.2020 позов задоволено. Стягнуто з Компанії VelcarEstate LP (COMPANY REGISTRATION No. SL 25405 Adress: MorningsideRoad, SouthLane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ТРЕЙДІНГ" (71630, Запорізька обл., Василівський район, місто Дніпрорудне, вул. Степова, будинок 10-Б, офіс 3, ідентифікаційний номер юридичної особи 41229391, за Договорами переведення боргу №041019 від 10.10.2019 року; №021019 від 10.10.2019 року; №051019 від 10.10.2019 року; №031019 від 10.10.2019 року; №011019 від 10.10.2019 року заборгованість в розмірі 55 768 623,30 (п`ятдесят п`ять мільйонів сімсот шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять три) грн 30 коп.

Стягнуто з Компанії VelcarEstate LP (COMPANY REGISTRATION No. SL 25405 Adress: MorningsideRoad, SouthLane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG) на користь Державного бюджету (отримувач коштів: УК у місті Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, код отримувача (код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3008007, судовий збір у розмірі 668 508 (шістсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот вісім) грн 00 коп.

На виконання рішення суду від 21.01.2020 видано наказ від 19.02.2020 про стягнення з Компанії VelcarEstate LP (COMPANY REGISTRATION No. SL 25405 Adress: MorningsideRoad, SouthLane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG) на користь Державного бюджету, судовий збір у розмірі 668 508 (шістсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот вісім) грн 00 коп. Наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 13.02.2021.

Згідно зі ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вже зазначалось вище, в наказі Господарського суду Запорізької області від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 визначено річний термін.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У наказі Господарського суду Запорізької області від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 не зазначено інформації про стягувача Державної судової адміністрації України.

Частиною першою статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Статтями 2, 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини й громадянина захищаються судом; обов`язковість рішень суду є однією з основних задач судочинства.

Положення ст.ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Наразі рішення Господарського суду Запорізької області від 21.01.2020 у справі № 908/3338/19, на виконання якого виданий наказ Господарського суду Запорізької області від 19.02.2020, не виконане, що не відповідає вищенаведеним засадам.

Разом з цим, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, на предмет поважності чи неповажності причин пропуску строку підлягають оцінці судом у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

При цьому визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Тобто, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів, за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи з поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Враховуючи викладене, а також те, що однією з основних засад судочинства є законність (п. 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), господарський суд, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Концерну Міські теплові мережі про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до п. 19.4 Розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З викладеного вбачається, що визначальною та обов`язковою для видачі дублікату наказу умовою є звернення до суду з відповідною заявою в межах строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи, що суд поновив стягувачу пропущений строк для пред`явлення наказу № 908/3338/19 до виконання, слід виправити і допущені помилки в наказі.

Таким чином, заява (вих. № 10-19320/20 від 21.10.2020) Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення наказу від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 до виконання та виправлення помилки в наказі судом задовольняється повністю.

Керуючись ст.ст. 2,7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235, 328, 329, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву (вих. № 10-19320/20 від 21.10.2020) Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення наказу від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19 до виконання та виправлення помилки в наказі задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3338/19 від 19.02.2020, виданого на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 21.01.2020 у справі № 908/3338/19 про стягнення з Компанії VelcarEstate LP (COMPANY REGISTRATION No. SL 25405 Adress: MorningsideRoad, SouthLane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОКО ТРЕЙДІНГ" (71630, Запорізька обл., Василівський район, місто Дніпрорудне, вул. Степова, будинок 10-Б, офіс 3, ідентифікаційний номер юридичної особи 41229391, за Договорами переведення боргу №041019 від 10.10.2019 року; №021019 від 10.10.2019 року; №051019 від 10.10.2019 року; №031019 від 10.10.2019 року; №011019 від 10.10.2019 року заборгованість в розмірі 55 768 623,30 (п`ятдесят п`ять мільйонів сімсот шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять три) грн 30 коп. та судовий збір у розмірі 668 508 (шістсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот вісім) грн 00 коп.

Випрати помилки в наказі від 19.02.2020 у справі № 908/3338/19, а саме: вказати:

«Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Лепська, 18/5, м. Київ, 01601, )

Боржник: Компанії Velkar Estate LP COMPANY REGISTRATION No SL 25405 Adress: Morningside Road, South Lane, Edinburgh, UNITEDKINGDOM, EH2 3JG (Морнінгсайд роуд, Південний провулок, Едінбург, Об`єднане королівство, ЕН2 3 JG).

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 13.05.2020».

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення відповідно ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.11.2020.

Суддя О.О. Юлдашев