ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3105/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м.Київ, вул. Харченка Євгенія ,42)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" (61003, м.Харків, вул. Ковальська, 2)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -Катречко Р.Є., довіреність №б/н від 05.10.20, ;

відповідача -не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл", в якій просить суд стягнути з останнього 24 585,45грн. заборгованості, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,0грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору поставки №БХ 3301 від 20.03.2020 року.

Нормативно позов обґрунтований ст.ст. 20, 173-175, 193, 216-218, ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530 ЦК України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 20, 27-30, 162, 164, 172 ГПК України, а тому визнає їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 27.10.2020 о 10:30 год.

Протокольною ухвалою від 27.10.2020 року, в судовому засіданні оголошено перерву до "11" листопада 2020 р. о 11:00 .

06.11.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" , через канцелярію суду (вх.№25897) надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з останнього 545866,05грн. основного боргу за договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" , Товариством з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл", Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета Рітейл" .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України закріплено право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов`язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Відтак, позивачем надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка приймається судом до розгляду, новою ціною позову є 545866,05 грн.

У судове засідання 11.11.2020 року прибув представник позивача, який позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвали суду направлені на адресу відповідача повернулися на адресу суду з позначкою пошти "Адресат відсутній ".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача - 61003, м. Харків, вул. Ковальська, 2.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду по справі були надіслані відповідачам, але не отримані та були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки АТ «Укрпошта».

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевказане, враховуючи наявні в справі докази стосовно повідомлення позивача про розгляд справи в суді, а також той факт, що у відповідності до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

20 березня 2020 року між Постачальником ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» (Позивач) та Покупцем ТОВ «АСІСТ РІТЕЙЛ» був укладений договір поставки № БХ 3301 на поставку алкогольної продукції (далі - Договір поставки).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця алкогольні напої (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору розрахунки за Товар здійснюються Відповідачем протягом 30 календарних днів з дня отримання Товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженими Сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю Сторін - шляхом попередньої оплати.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що факт здійснення поставки та отримання товару відповідачем підтверджується видатковими накладними підписаними відповідачем на загальну суму 24 585,45грн.:

12235 від 21.03.2020 р. на суму 7 996,74 грн.;

14769 від 07.04.2029 р. на суму 6 621,78 грн.;

5265 від 10.04.2020 р. на суму 2 752,92 грн.;

16541 від 17.04.2020 р. на суму 7 214,16 грн.

Проте, як вказує позивач у позові станом на 21.09.2020 року відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконало, у зв`язку із чим утворилась заборгованість на загальну суму 24 585,45 грн.

В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, з обгрунтування заявлених позовних вимог про неналежне виконання відповідачем за договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" , Товариством з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл", Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета Рітейл" в розмірі 523280,45грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки та договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року в частині повної оплати за поставлений товар, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Приймаючи до уваги презумпцію правомірності правочину згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України, виходячи з того, що обов`язковість виконання правочину напряму пов`язана з його дійсністю, суд вважає за необхідне перш за все надати оцінку вимогам предмету позову, а стягнення заборгованості за договором поставки .

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги позивача обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №БХ 3301 від 20.03.2020 року.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів погашення боргу в сумі 24 585,45грн. господарському суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" заборгованості в розмірі 523280,45грн. за договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року, господарський суд відмовляє в задоволенні в цій часині позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно приписів ч.2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Водночас, при вирішенні справи визначальними для суду є фактичні обставини, наведені у позовній заяві та суд не вправі самостійно змінювати підстави позову, оскільки відповідно до положень господарського процесуального законодавства це є виключним правом позивача.

Суд наголошує на цінності та важливості дотримання формалізованих норм господарського процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду.

Разом з тим, суд зазначає, що під підставами позову, які згідно зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається.

При цьому, суд враховує, що в господарському судочинстві в силу положень ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин) та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.

З урахуванням викладеного, суд оцінуючи у сукупності заявлені позовні вимоги та обставини на які посилається позивач в підтвердження своєї позиції, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" заборгованості в розмірі 523280,45грн. за договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року, дійшов висновку про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог, оскільки аргументи викладені позивачем, як підстави для звернення з даним позовом за договором по заміну сторони у зобов`язанні від 13.05.2020 року , не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не містять доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про часткове задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2 102,0грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" (61003, м. Харків, вул. Ковальська, 2, код 42579433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія ,42, код 35871504)- 24 585,45грн. заборгованості, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,0грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія ,42, код 35871504) .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" (61003, м. Харків, вул. Ковальська, 2, код 42579433).

Повне рішення складено "12" листопада 2020 р.

Суддя О.О. Присяжнюк