ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2618/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Приватного підприємства «Логістік Компані» (49006, м. Дніпро, вул. Талліннська, буд. 4, )

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, )

про стягнення 16930,98 грн., -

за участю представників сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Логістік Компані» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» про стягнення 16930,98 грн. з яких: 13811,96 грн. основного боргу, 2071,79 грн. штрафу, 950,99 грн. пені та 96,24 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 06.10.2020 об 11:30.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному з 05.10.2020, судове засідання 06.10.2020 об 11:30 не відбулось. Ухвалою суду від 26.10.2020 призначено судове засідання на 03.11.2020 о 15:30.

В матеріалах справи наявні подані позивачем:

- 28.09.2020 за вх.№25590/20 - клопотання про закриття провадження у справі;

- 12.10.2020 за вх.№27152/20 - клопотання про закриття провадження у справі, в якому позивач просить, зокрема, здійснювати розгляд клопотання за його відсутністю;

- 02.11.2020 за вх.№29101/20 та №29143/20 - клопотання про закриття провадження у справі, а також заява про розподіл судових витрат.

У судове засідання 03.11.2020 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Виходячи з того, що Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» на користь Приватного підприємства «Логістік Компані» був сплачений борг у сумі 16930,98 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2576 від 23.09.2020 на суму 16930,98 грн., господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №916/2618/20 на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

09.07.2020 між ПП «Логістік Компані» (клієнт) та Адвокатським бюро «Рогачова» (бюро) укладено договір про надання правової допомоги №1233, на умовах та в порядку якого бюро зобов`язалось надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язався виплатити бюро гонорар за таку допомогу. У додатку №3 до договору (заявка №3 на надання правової допомоги) визначено розмір гонорару бюро - 2500 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту від 28.10.2020 про витрати на послуги адвоката у справі №916/2618/20, адвокатом надано правову допомогу клієнту у справі №916/2618/20, розмір якої оплачений, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2527 від 20.08.2020 на суму 2500 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах «Баришевський проти України» від 26.02.2015, «Гімадуліна та інші проти України» від 10.12.2009, «Двойних проти України» від 12.10.2006, «Меріт проти України" від 30.03.2004, «East/West Jinnee Limited» проти України" від 23.01.2014 ЄСПЛ вказував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний. Зокрема, у справі «Неймайстер проти Австрії» було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення «Неймайстер проти Австрії"»).

Згідно з ч.2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, надані позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, суд враховує, що процесуальні документи адвокатом складено якісно, а також, що надані адвокатом послуги відповідають критеріям реальності та розумності їх розміру, враховуючи вищевикладене, при розподілі судових витрат у даній справі при закритті провадження у справі, суд покладає витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. на відповідача.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву позивача за вх.№29101/20 від 02.11.2020 про закриття провадження у справі №916/2618/20 - задовольнити.

2.Закрити провадження у справі №916/2618/20 за позовом Приватного підприємства «Логістік Компані» до Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» про стягнення 16930,98 грн.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, ) на користь Приватного підприємства «Логістік Компані» (49006, м. Дніпро, вул. Талліннська, буд. 4, ) 2500 /дві тисячі п`ятсот/ грн. витрат на професійну правничу допомогу.

4.Видати наказ на виконання ухвали.

Ухвала набирає чинності в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 09.11.2020.

Суддя Ю.С. Бездоля