ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2020 р. м. Рівне Справа № 918/926/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" про забезпечення

у справі за позовом: Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРРЕНТ-ІНВЕСТ"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРРЕНТ-ІНВЕСТ" про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме:

- ємностей металевих горизонтальних об`ємом 25 куб. м. в кількості 2 шт.;

- ємностей металевих горизонтальних об`ємом 50 куб. м. в кількості 2 шт.;

- резервуарів металевих вертикальних об`ємом 200 м. куб. в кількості 7 шт.;

- резервуарів металевих вертикальних об`ємом 400 м. куб. в кількості 5 шт., що розташовані на земельній ділянці площею 18177 кв.м з кадастровим номером: :02:007:0023, за адресою: Рівненська область, Костопільський район, м. Костопіль, вул. Дружби будинок 3.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року залучено АТ КБ "Приватбанк" в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

05 листопада 2020 року Дочірнє підприємство "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" звернулось до Господарського суду Рівненської області з заявою про забезпечення, відповідно до змісту якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення розташовані за адресою: вулиця Дружби, №3, місто Костопіль, Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 234) та в цілому мають наступні характеристики: О-2 - адміністративне приміщення, 91,1 кв.м.; Т-1 масляна насосна, 20,8 кв.м.; Х-1 - продуктова насосна, 70,1 кв.м.; 1,2 - резервуари горизонтальні V=25 куб.м.; 3-6 - резервуари горизонтальні V50 куб.м.; 7-11, 17, 18 - резервуари горизонтальні V=200 куб.м.; 12-14, 16, 15 - резервуари горизонтальні V=400 куб.м.

Заява про забезпечення позову аргументована тим, що позивачу у справі стало відомо, що відповідачем вживаються дії направлені на відчуження спірного майна, в тому числі вже після подання позову по даній справі відповідачем проведено продаж будівлі, ангару-складу згідно договору від 13 жовтня 2020 року, яке входило до об`єкту нерухомого майна.

На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду. Вказані обставини є достатніми підставами для накладення арешту на нежитлові приміщення розташовані за адресою: Рівненська область, Костопільський район, місто Костопіль, вул. Дружби №3 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 234).

Також заявник зазначає, що застосування зустрічного забезпечення у даному випадку не є доцільним, оскільки вжиття заходів забезпечення позову не позбавляє відповідача права володіння та користування своїм майном.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положеннями статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до правил статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином з аналізу положень статті 136 ГПК України видно, що забезпечення позову допускається у випадках якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши положення глави 10 Господарського процесуального кодексу України суд робить висновок, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, підготовка або вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, укладення договору оренди земельних ділянок з іншою особою тощо).

Позивач звернувся з позовом про витребування з чужого незаконного володіння майна (ємностей металевих горизонтальних, резервуарів металевих вертикальних).

Позивач вказує, що спірне майно розташоване на земельній ділянці площею 18177 кв.м з кадастровим номером: :02:007:0023, за адресою: Рівненська область, Костопільський район, м. Костопіль, вул. Дружби будинок 3.

Позивач як заявник заяви про вжиття забезпечення позову, просить суд накласти арешт на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: вулиця Дружби, №3, місто Костопіль, Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 234), які не є предметом позову в даній справі, та право власності на які не оспорюється в даній справі.

Заявник в переліку характеристик нежитлових приміщень вказує в тому числі спірне майно, а проте згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 34, в описі об`єкта відсутні спірні резервуари, як об`єкти нерухомого майна.

Згідно з нормами статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Як видно з наданого позивачем договору купівлі-продажу від 30 листопада 2005 року, спірне майно, з позовом про витребування якого звернувся позивач, визначене як обладнання.

А проте, в заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт на нежитлові приміщення, які не є предметом спору у даній справі.

Заявником не обґрунтовано наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) і предметом позовної вимоги (витребування обладнання).

При цьому, приймаючи до уваги принципи запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, та забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд констатує, що накладення арешту на нерухоме майно, яке не є предметом спору у даній справі, порушує законні права та інтереси інших осіб, а саме власника цих об`єктів нерухомості.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, з огляду на принципи розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, та запобігаючи порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом сторін, інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу суд підсумовує, що в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Також суд наголошує, що, за приписами статті 136 ГПК України, заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою учасника справи. Перелік заходів якими може бути забезпечено позов наведено у статті 136 ГПК України. Заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою про забезпечення позову.

На підставі статей 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку статей 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Качур А.М.