РІШЕННЯ

м. Київ

09.11.2020Справа № 910/10240/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/10240/20

позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" (код 20080515; 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд)

до Фізична особа ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості у розмірі 3 128,17 грн.

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - Товариство) до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 128,17 грн. за Договором доручення від 19.06.2014 №104540.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 позовну заяву залишено буз руху із встановленням Товариству строку для усунення недоліків шляхом зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; належних доказів надіслання відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача (фіскальний чек про відправку поштового повідомлення №325.

27.07.2020 позивачем подано до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 16.07.2020 та усунуто недоліки.

Також, Господарським судом міста Києва в порядку ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) було надіслано запит щодо доступу до персональних даних, а саме інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у даній справі; 25.08.2020 до суду надійшла відповідь на запит.

Останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/10240/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.09.2020 позивач подав суду для огляду оригінали доказів доданих до позову.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (далі - Позивач/Довіритель) та ФОП ОСОБА_1 (далі - Відповідач/Агент) укладено Договір доручення № 104540 (надалі - Договір) за умовами якого:

- стаття 1, п.1, Страховик доручає, а Агент приймає на себе зобов`язання організувати від імені та за дорученням Страховика, а також сприяти в укладенні: договорів комплексного страхування подорожуючих за кордон (добровільне страхування медичних витрат, добровільне страхування фінансових ризиків, добровільне страхування від нещасних випадків).

- стаття 2, п.1, договори страхування укладаються Агентом від імені Страховика. Агент має право укладати договори страхування подорожуючих за кордон, по України та договори інформаційного асистансу.

- статтею 4 Договору доручення визначено порядок розрахунків між Агентом та Страховиком, зокрема:

- п.1.1., Агент самостійно здійснює розрахунок і нарахування Страхових платежів, шо повинні бути оплачені Страхувальниками за оформленими Договорами страхування, відповідно до Інструкції Страховика.

- п.1.2., Страховий платіж сплачується Страхувальником Агенту' або на розрахунковий рахунок Страховика.

- п.1.3., Агент має право отримувати Страхові платежі відповідно до Договору страхування та Інструкцій Страховика безпосередньо під час укладення Договору страхування. У таких випадках Агент зобов`язаний оформити Договір страхування не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу.

- п.1.4., Вся сума отриманих Агентом Страхових платежів за Договорами страхування повинна бути перерахована останнім на рахунок Страховика.

- п.1.5., Агент зобов`язаний перерахувати Страховику Страхові платежі (за вирахуванням винагороди Агента), одержані за Договорами страхування за звітний місяць до 10 числа місяця, наступного за звітним.

За умовами пункту 1 статті 7 Договору доручення цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Відповідач, ОСОБА_1 на момент укладання Договору доручення №104540 від 19.06.2014 була зареєстровано як фізична особа - підприємець, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

30.01.2020 здійснено державну реєстрацію припинення Відповідача, як фізичної особи підприємця.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язки за укладеними договорами не припиняється, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (висновок ВП ВС у Постанові від 25.06.2019р. у справі №904/1083/18).

За приписом статті 1000 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором доручення.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума отриманих Відповідачем від Страхувальників страхових платежів за укладеними договорами добровільного страхування подорожуючих за кордон за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить 3 350,00грн., з яких:

- 1172,50 грн. - комісійна винагорода Відповідача згідно п. 2. ст. 2 Договору доручення та Додатку №1 до Договору доручення (35%);

- 2177,50 грн. - сума страхових платежів без урахування комісійної винагороди Відповідача.

Відповідно до пункту 3, частини 1 статті 1006 ЦК України, повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Таким чином, сума основної заборгованості Відповідача за укладеними договорами добровільного страхування подорожуючих за кордон за період з 01.01.2018 по 30.12.2018, що становить 2 177, 50грн. є обґрунтованою, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем було заявлено до стягнення пеню у сумі 585,13 грн.; 3 % річних - 244,10 грн. та втрати від інфляції - 121,44 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3 статті 6 Договору доручення передбачено, що у випадку несвоєчасного перерахування Агентом суми Страхових платежів, як це передбачено статтею 4 (п.1.5) цього Договору, Агент сплачує Страховику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочки.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку що вони правильні, а отже вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача підлягає сума пені у розмірі 585,13 грн.; 3 % річних - 244,10 грн. та втрати від інфляції - 121,44 грн..

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 128,17 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (код 20080515; 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд) 2177,50 (дві тисячі сто сімдесят сім) грн. основної заборгованості, 244,10 (двісті сорок чотири) грн. три проценти річних, 121,44 (сто двадцять одну) грн. інфляційних збитків, 585,13 (п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. пені, відшкодування та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.11.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук