ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4882/20

За позовом Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 37/75, ідентифікаційний код 21942120)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53, ідентифікаційний код 14311614)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловича (49000, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 11)

про скасування запису №37314562 від 18.06.2020 про держану реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Анісова О.І., ордер, адвокат

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватна виробничо-комерційна фірма "ТЕІС" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 01.09.2020 до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" про скасування запису державного реєстратора - приватного нотаріуса Кокосадзе Нодарі Михайлович №37314562 від 18.06.2020 про держану реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" здійснено державну реєстрацію на майно, яке належить Приватній виробничо-комерційній фірмі "ТЕІС" оскільки єдиним документом, який став підставою для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є дублікат переліку нерухомого майна, яке передається у власність ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" №12/7-2005 від 25.05.2001, виданий регіональним відділенням по Дніпропетровській області Фонду державного майна України, вказаний документ є остаточним, не підлягає розширеному тлумаченню та не може слугувати підставою для набуття права власності на інші об`єкти нерухомості. Однак, проаналізувавши перелік нерухомого майна, яке передається у власність ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" №12/7-2005 від 25.05.2001 та порівнявши його із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ПАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Кокосадзе Н.М. №216299535 від 14.07.2020, встановлено, що об`єкт нерухомості літ. 2я - незавершене будівництво - відсутній у переліку майна, яке передавалося регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до статутного фонду ВАТ "ДАЗ" та ніколи не перебувало у власності ВАТ/ПАТ "Дніпропетровський агрегатний завод".

Також позивач просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Приватного нотаріуса Кокосадзе Нодарі Михайловича.

Суд дослідив позовні матеріли та дійшов висновку про доцільність залучення Приватного нотаріуса Кокосадзе Нодарі Михайловича до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача оскільки спірний запис було вчинено Приватним нотаріусом Кокосадзе Нодарі Михайловичем. А відтак, враховуючи вищевикладене, рішення у справі може вплинути на права та обов`язки Приватного нотаріуса Кокосадзе Нодарі Михайловича, тому суд вважає за необхідне залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/4882/20, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 06.10.2020 о 14:15 год.

Відповідачем 06.10.2020 до суду подано клопотання про витребування у позивача оригіналів наступних документів:

- технічного паспорта, серія та номер 443/19, виданий 05.01.2019, виданий ФОП Пазій О.Л.;

- декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: б/н, виданий 12.06.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області;

- розпорядження Дніпропетровського міського голови Куліченко І.І., серія та номер: 198р, виданий 21.05.2008.

Клопотання обґрунтовано тим, що в обґрунтування позовних вимог та на їх підтвердження позивачем долучено до матеріалів справи копії наступних правовстановлювальних документів, на підставі яких Приватна виробничо-комерційна фірма "ТЕІС" стверджується про наявність у нього права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, право власності на який також зареєстровано за Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" та скасування запису про державну реєстрацію якого становить предмет позовних вимог по даній справі:

- копія дозволу на виконання будівельних робіт Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 10.05.2010 № 177-1/2010-04;

- копія декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 12.06.2011.

Крім того, з наданого позивачем до матеріалів справи копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.08.2020 № 218830595 вбачається, що підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 3, була сукупність документів оригінали яких відповідач просить витребувати у позивача.

Таким чином, відповідач стверджує, що враховуючи характер спірних правовідносин, обставинами, які в обов`язковому порядку підлягають встановленню по даній судовій справі, є обставини щодо порушення оспорюваним реєстраційним записом прав та охоронюваних законом інтересів позивача, передумовою існування яких, виходячи з доводів позовної заяви, позивач вважає наявність у нього права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, в зв`язку з чим у позивача підлягають витребуванню оригінали правовстановлювальних документів на вказаний об`єкт нерухомості, які знаходяться у позивача та доступ до яких у відповідача відсутній.

Розглянувши клопотання відповідача, з огляду на обставини зазначені в клопотанні, суд дійшов до висновку про його обґрунтованість та відповідність вимогам статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим 06.10.2020 судом клопотання задоволенню.

У судовому засіданні 06.10.2020 розгляд справи відкладено на 27.10.2020 о 14:30 год.

Відповідачем 16.10.2020 до суду подано відзив на позов яким просить суд відмовити у позові повністю посилаючись на те, що оспорюваний запис державного реєстратора №37314562 від 18.06.2020 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" жодним чином не порушує ніякі права та охоронювані законом інтереси Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС".

Відповідач звертає увагу, що Приватною виробничо-комерційною фірмою "ТЕІС" зареєстровано право власності на виробничо-складську будівлю, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, в той час як відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: м, Дніпро, вул. Щепкіна, 53. Тобто зазначені об`єкти нерухомості, зареєстровані за позивачем та відповідачем, знаходяться за різними поштовими адресами та складаються з різних об`єктів нерухомості: у позивача - готова до експлуатації будівля, у відповідача - незавершений об`єкт будівництва, що спростовує доводи позивача про ідентичність зазначених об`єктів та виключає можливість порушення відповідачем будь-яких прав та майнових інтересів позивача у спосіб, на якому наполягає позивач.

Також відповідач зазначає, що матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001163 від 04.08.2020 встановлено, що право власності Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" на виробничу будівлю, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, зареєстровано на підставі недостовірних відомостей та документів, що містять ознаки підробки, що виключає достовірність та легітимність посилань позивача як на підставу звернення з позовом до суду у даній справі на порушення його права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35. Крім того, відповідач зауважує, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомості літ. 2Я-незавершене будівництво, який знаходиться в м. Дніпро, вул. Щепкіна, 53, за Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" здійснена 18.06.2020, тобто до внесення запису про державну реєстрацію права власності позивача на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, яке відбулося 03.08.2020, що виключає будь-яку можливість порушення оспорюваним реєстраційним записом жодного права власності позивача, оскільки станом на вчинення такого запису, права власності Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" взагалі не існувало та зареєстровано не було.

Крім того, відповідач зазначає, що враховуючи отримані відповіді на адвокатські запити, очевидним є здійснення реєстрації права власності позивача на будівлю за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, на підставі недостовірних та підроблених документів, оскільки Дніпровської міською радою та Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області спростовано факт існування розпорядження Дніпропетровського міського голови № 198-р від 21.05.2008 та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 1 від 12.06.2011.

За результатами розгляду скарги відповідача Міністерством юстиції України винесено наказ "Про задоволення скарги" № 3239/5 від 18.09.2020, пунктом 2 якого скасовано рішення державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергель С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №53431629 від 03.08.2020. Таким чином, наразі рішення про державну реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Виборзька, 35, є скасованим, що свідчить про відсутність у Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" відповідного права власності, що, в свою чергу, виключає можливість будь-якого порушення або обмеження правомочності власника на неіснуюче право власності. На думку відповідача наведена обставина свідчить про відсутність між сторонами господарського спору, відсутність факту порушення будь-яких прав та/або охоронюваних законом прав позивача, що виключає необхідність та можливість їх захисту й становить підставу для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на необґрунтованість останніх.

На електрону пошту суду 27.10.2020 надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи у зв`язку з находженням представника позивача Дєянова А.М. на самоізоляції після контакту з особою, яка захворіла на COVID-19.

У судовому засіданні 27.10.2020 розгляд справи відкладено на 10.11.2020 о 15:30 год.

Представник позивача в судове засідання 10.11.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв про розгляд справи за відсутності сторони або про відкладення розгляду справи до початку судового засідання не подав. Копії ухвал суду були направлені на адресу Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС", яка вказана останнім в позовній заяві: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 37/75.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1 -3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, положення статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду (у вказаному висновку суд звертається до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Так само не передбачають вказані норми необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Вказане підтверджується також і змістом частин 1, 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом. А також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, якщо їх явку судом визнано обов`язковою, також може розцінюватися судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, нез`явлення повноважних представників позивача в судове засідання, перешкоджають суду встановити обставини, з`ясування яких необхідне для повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору по суті, що не призвело б до порушення прав та інтересів сторін.

Тобто, з наведеної норми законодавства вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, а норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.

Отже, оскільки позивач не подав витребувані судом докази, представник Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" не з`явився в судове засідання 10.11.2020, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до початку судового засідання не подав, то позов Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Згідно з ч.4 ст.226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 202, п.4 ч.1 ст. 226, ст.ст. 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватної виробничо-комерційної фірми "ТЕІС" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловича, про скасування запису №37314562 від 18.06.2020 про держану реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили - 10.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту ухвали - 12.11.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв