СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" листопада 2020 р. Справа № 922/1658/19

Суддя-доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради, м.Харків, (вх.№2944 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 26.08.2020р. у справі №922/1658/19 (суддя Новікова Н.А., ухвалене в м.Харків о 12:30год., дата складення повного тексту - 05.10.2020р.)

за позовом: Харківської міської ради, м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал", м.Харків,

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 637293,10грн.,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м.Харкові площею 8,1555 га, відповідно до договору оренди землі від 01.08.2007р. у розмірі 1549603,26грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" протягом тривалого часу використовує земельну ділянку без належної сплати орендних платежів, а саме без урахування рішення суду у справі за №922/1558/16, яким було внесено зміни до договору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19 залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019р. позов задоволено; стягнуто з ТОВ "Харків-Капітал" на користь Харківської міської ради 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2020р. задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал"; скасовано рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. і постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019р. у справі № 922/1658/19, справу №922/1658/19 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

01.06.2020р. позивачем подано до господарського суду заяву про зменшення позовних вимог (вх. №12158 від 01.06.2020р.), в якій позивач вказує на те, виходячи з аналізу правової позиції викладеної у Постанові Касаційного господарського суду Харківської області по справі №922/1658/19 від 16.03.2020р., виникла необхідність здійснити перерахунок заборгованості відповідача, про стягнення якої позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим позивач просить прийняти до розгляду про зменшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача 637293,10грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а також враховуючи неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо оплати орендної плати позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 242843,88грн., яка нарахована на підставі п.14 договору, а також 140714,32грн - інфляційних збитків на підставі ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги становлять 1020851,30 грн., замість 1549603,26грн. Крім цього, у зв`язку з зменшенням позовних вимог позивач просить суд повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 7931,28грн.

04.08.2020р. відповідачем подано до господарського суду заяву про поворот виконання рішення, в якій останній зазначив, що за спірний період останній повинен був сплачувати орендну плату з врахуванням індексу інфляції орендну плату у розмірі 102686,34грн., водночас останнім сплачено 405840,30грн., таким чином, відповідач визнає позовні вимоги на суму 645268,79грн., а тому, враховуючи, що останнім сплачено грошові кошти на виконання рішення по справі у більшому розмірі на підставі ст. 333 ГПК України, просить суд здійснити поворот виконання рішення суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.09.2020р. у справі №922/1658/19 відмовлено в позові щодо стягнення 20915,69грн. боргу з орендної плати; закрито провадження у справі в частині стягнення 616377,41грн.; судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 313,74грн. покладено на позивача - Харківську міську раду; задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" про поворот виконання рішення; здійснено поворот виконання рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/1658/19, наступним чином: стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" 947224,24грн. - заборгованості з орендної плати та 13998,39грн. витрат зі сплати судового збору; стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" 34866,08грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" 46488,10грн. витрат зі сплати судового за подання касаційної скарги.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 26.08.2020р. у справі №922/1658/19, а саме: закрити провадження у справі в частині стягнення 637293,10грн.; стягнути з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" в порядку повороту рішення 912310,16грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 26.08.2020р. у справі №922/1658/19.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги ставка судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 20997,57грн.

Проте, з доданих до апеляційної скарги матеріалів, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до розгляду справи по суті.

Суддя - доповідач зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір"

Суддя - доповідач зауважує, що наведений перелік умов відстрочення сплати судового збору є вичерпним, а наведені апелянтом доводи не є підставою для відстрочення сплати судового збору згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі. Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Розглянувши клопотання про відстрочення від сплати судового збору, суддя- доповідач зазначає, що Харківською міською радою не надано належних доказів, які б свідчили про те, що фінансове становище останнього унеможливлює своєчасну сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а також не наведено обставин, які б мали виключний характер, та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

За наведених обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання Харківської міської ради не підлягає задоволенню, а викладені вище обставини щодо відсутності доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для застосування наслідків, передбачених статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 23.09.2020р. (05.10.2020р. - дата складення повного тексту) сплив 26.10.2020р. (24,25 жовтня 2020р. - вихідні дні).

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Харківської області 29.10.2020р., що підтверджується відбитком штампу відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Харківської області на першому аркуші апеляційної скарги.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Харківської області 29.10.2020р., тобто, після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду від 23.09.2020р., апелянт посилається на те, що копію оскаржуваного рішення ним було отримано лише 09.10.2020р.

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 422 підтверджується той факт, що лише 09.10.2020р. апелянтом було отримано копію оскаржуваної ухвали, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 26.08.2020р. у справі №922/1658/19 залишити без руху.

2.Харківській міській раді усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов