ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 Справа № 917/1161/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теліані Трейдінг", вул. Вікентія Хвойки 18/14, офіс 225, м. Київ, 04080

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Тбілісі", вул. Соборності 46 В, м. Полтава, 36003

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теліані Трейдінг" (далі - позивач/ ТОВ "Теліані Трейдінг") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Тбілісі" (далі - відповідач/ ТОВ "Старий Тбілісі") 42584,95 грн., в тому числі 24695,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 13543,55 грн. пені, 1330,53 грн. 3% річних та 3015,59 грн. втрат від інфляції. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № 712/ПР від 13.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.08.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Копія ухвали суду від 17.08.2020 направлена на адресу відповідача повернулася не врученою з відміткою поштового відділення "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ТОВ "Старий Тбілісі", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім цього, на офіційному веб-порталі судової влади України 09.09.2020 було опубліковано оголошення до уваги ТОВ "Старий Тбілісі", як учасників справи № 917/1161/20, про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2018 між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладено договір поставки № 712/ПР (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи), згідно умов п. 1.1 якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, сума та ціна товару вказується сторонами у видаткових накладних та в специфікаціях до даного договору.

Номенклатура та ціна товару погоджена сторонами у додатку до Договору (копія додатку до Договору - в матеріалах справи).

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 24695,28 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- від 13.07.2018 № ТТ-0002753 на суму 14876,28 грн.;

- від 24.07.2018 № ТТ-0002898 на суму 3332,88 грн.;

- від 01.08.2018 № ТТ-0003011 на суму 3584,16 грн.;

- від 08.08.2018 № ТТ-0003161 на суму 2901,96 грн. (копії видаткових накладних - в матеріалах справи.

Крім цього, на підтвердження факту поставок відповідачу товару позивачем надано копії товарно-транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв від 13.07.2018, від 24.07.2018, від 01.08.2018 та від 08.08.2018.

Вказані видаткові та товарно-транспортні накладні підписані обома сторонами без зауважень.

Згідно п. 3.3 Договору, покупець зобов`язується оплатити постачальнику повну вартість отриманого товару (конкретної партії) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цього товару. Датою отримання товару (його конкретної партії) вважається дата виписки товарної накладної на цей товар (партію товару).

Позивач стверджує, що відповідач у встановлений Договором строк не здійснив розрахунок за отриманий товар. В зв`язку з цим, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 24 695,28 грн.

Згідно п. 6.2 Договору у випадку несвоєчасного або неповного перерахування коштів відповідно з п. 3.3. даного Договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вказаний пункт Договору та вимоги ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу за період з 09.09.2018 по 25.06.2020 13543,55 грн. пені, 1330,53 грн. 3% річних та 3015,59 грн. втрат від інфляції.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 24695,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 13543,55 грн. пені, 1330,53 грн. 3% річних та 3015,59 грн. втрат від інфляції.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач поставив позивачу товар на суму 24695,28 грн. Строк виконання зобов`язань з оплати товару відповідачем порушено. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми боргу за поставлений позивачем товар.

Таким чином, позов в частині стягнення 24695,28 грн. основного боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 13543,55 грн. пені, 1330,53 грн. 3% річних та 3015,59 грн. втрат від інфляції, нарахованих за період з 09.09.2018 по 25.06.2020.

Згідно п. 6.2 Договору у випадку несвоєчасного або неповного перерахування коштів відповідно п. 3.3. даного Договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Суд зазначає, що позивачем при нарахуванні пені не враховано норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п. 3.3 Договору покупець зобов`язується оплатити постачальнику повну вартість отриманого товару (конкретної партії) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цього товару.

Тобто, відповідач повинен був здійснити оплату за отриманий товар в наступні строки:

- по накладній № ТТ-0002753 від 13.07.2018 на суму 14876,28 грн. - по 12.08.2018 включно;

- по накладній № ТТ-0002898 від 24.07.2018 на суму 3332,88 грн. - по 23.08.2018 включно;

- по накладній № ТТ-0003011 від 01.08.2018 на суму 3584,16 грн. - по 31.08.2018 включно;

- по накладній № ТТ-0003161 від 08.08.2018 на суму 2901,96 грн. - по 07.09.2018 включно.

Таким чином, передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України 6-місячний строк нарахування пені на суму боргу 14876,28 грн. закінчується 12.02.2019, на суму боргу 3332,88 грн. - 23.02.2019, на суму боргу 3584,16 грн. - 28.02.2019 (оскільки останній день строку, визначеного місяцями, припадає на місяць, у якому немає відповідного числа, то згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк спливає в останній день цього місяця), на суму боргу 2901,96 грн. - 07.03.2019.

З врахуванням викладеного, судом здійснено перерахунок суми пені та встановлено, що за загальний період з 09.09.2018 (дата, з якої позивач розпочинає нарахування пені) по 07.03.2019 стягненню підлягає пеня в сумі 3982,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, в сумі 3982,60 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки річних та інфляційних втрат і встановлено їхню правильність.

Таким чином, позов в частині стягнення 1330,53 грн. 3% річних та 3015,59 грн. втрат від інфляції підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Тбілісі" (вул. Соборності 46 В, м. Полтава, 36003; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теліані Трейдінг" (вул. Вікентія Хвойки 18/14, офіс 225, м. Київ, 04080; ) 24695 грн. 28 коп. заборгованості за поставлений товар, 3982 грн. 60 коп. пені, 1330 грн. 53 коп. 3% річних, 3015 грн. 59 коп. втрат від інфляції, 1630 грн. 07 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук