ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Справа № 918/388/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Мітчук О.Я.

відповідача - Поляк І.В.

прокурора - Марщівська О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 18.09.2019 у справі № 918/388/19

за первісним позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн та розірвання договору

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

до відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

про визнання недійсним Договору № 1162 від 30.12.2017 "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПрАТ "Рівнеазот"

В червні 2019 Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн та розірвання Договору №1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

В обґрунтування позовних вимог прокурор повідомив, що 30.12.2016 між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області та Публічним акціонерним товариством «Рівнеазот» укладено Договір № 1162 про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот», на виконання умов якого позивачем надавалися відповідачу послуги з пожежної та техногенної охорони об`єктів ПАТ «Рівнеазот» за період з лютого 2018 по серпень 2018. Відповідач не виконав належним чином умови Договору в частині повної оплати вартості наданих послуг, заборгувавши позивачу 4 427 646,02 грн.

Поскільки зі сторони ПрАТ «Рівнеазот» вчиняються істотні порушення умов Договору, а саме відбувається перешкоджання у виконанні підрозділом ДСНС України обов`язків визначених договором, тому просить розірвати Договір № 1162 у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст.193 ГК України, та ст. 525, 526, 530, 651 ЦК України.

Щодо представництва інтересів Держави в особі позивача, прокурор зазначає, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області позбавлене можливості стягнути заборгованість за Договором № 1162 по причині відсутності на рахунках Управління коштів на оплату судового збору з метою звернення до суду із відповідним позовом, також у зв`язку з порушенням ПрАТ «Рівнеазот» своїми діями інтересів держави.

03.07.2019 до Господарського суду Рівненської області від ПрАТ «Рівнеазот» надійшов зустрічний позов до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору № 1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

Свої зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що у кошторисі (додаток до договору) у графі «найменування витрат» відображено, що останні використовуються на заробітну плату, грошове утримання військовослужбовців, нарахування на заробітну плату тощо. Таким чином ПрАТ «Рівнеазот» переконаний, що основна складова вартості послуг за Договором №1162 від 30.12.2016 є фактично заробітною платою службовцям ГУ ДСНС. Однак, згідно з діючим законодавством працівники бюджетних установ отримують заробітну плату виключно з Державного бюджету України. А тому відповідач за зустрічним позовом не може перекладати виплату грошового забезпечення своїм службовцям на ПрАТ «Рівнеазот». Більше того, як наголошує ПрАТ «Рівнеазот» спірний Договір містить пункти по виконанню обов`язків підрозділом ДСНС, які він повинен виконувати згідно діючого законодавства і без наявності таких умов договору, за що його працівники отримують заробітну плату та матеріально-технічне забезпечення. На думку заявника включення таких витрат до кошторису по Договору вказує на наявність подвійного фінансування тих самих цілей, які передбачаються у випадках виплат із державного бюджету.

Посилаючись на ст. 203, 216, 228 ЦК України ПрАТ «Рівнеазот» просить визнати недійсним Договір №1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

23.07.2019 позивач за зустрічним позовом ПрАТ «Рівнеазот» на підставі ст. 46 ГПК України звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну підстав позову (вх.№ 1524/19) про визнання недійсним Договору № 1162 від 30.12.2016 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПрАТ «Рівнеазот».

18.09.2019 на адресу Господарського суду Рівненської області від ПрАТ «Рівнеазот» надійшла заява (вх.№ 196930) про залишення без розгляду зустрічного позову до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19:

Відмовлено в задоволенні первісного позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн та розірвання Договору №1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

Залишено без розгляду зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПрАТ «Рівнеазот».

Приймаючи вказане рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурор в позовній заяві не вказав виключних обставин неналежного здійснення позивачем, як органом, що наділений відповідними повноваженнями звертатись до суду за захистом порушених прав та інтересів по стягненню боргу та розірвання спірного договору. Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором недостатньо обґрунтовано наявність підстав для здійснення свого представництва у цій справі, без долучення на те належних та допустимих доказів.

Щодо зустрічних позовних вимог ПрАТ «Рівнеазот», місцевий господарський суд керуючись п.5 ч.1 ст. 266 ГПК України, беручи до уваги, що заява про залишення зустрічного позову без розгляду від ПрАТ «Рівнеазот» надійшла до початку розгляду справи по суті, дійшов переконливого висновку щодо можливості залишення її без розгляду у справі.

Заступник прокурора Рівненської області, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№ 2572/19 від 23.10.2019), в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості та прийняти нове - про задоволення позову прокурора. В решті рішення Господарського суду Рівненської області залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:

- судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 53, 236, 237 ГПК України, внаслідок чого зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи;

- виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави;

- суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що обґрунтування прокурором порушення інтересів держави є несумісним з розумінням «інтересів держави» і не має на меті захист безпосередньо державних інтересів;

- за наслідками опрацювання листа ГУ ДСНС України у Рівненській області № 01-1687/12 від 02.04.2019, який додано до позовної заяви, встановлено, що головне управління, з метою захисту своїх інтересів, у лютому 2019 звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення з ПрАТ «Рівнеазот» заборгованості за надані за договором № 1162 послуги, заявивши при цьому клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки його сума є значною - 68 335,69 грн, а кошти на його оплату на рахунках ГУ ДСНС України у Рівненській області відсутні. У подальшому ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.03.2019 у справі № 918/100/19 позов ГУ ДСНС України у Рівненській області залишено без розгляду.

- при зверненні до суду із позовом у справі № 918/388/19 прокурором враховано, що вжиті ГУ ДСНС України у Рівненській області заходи досудового врегулювання спору (листи та претензії додано до позовної заяви) не призвели до поновлення порушених інтересів держави. Отже, у даному випадку, держава в особі ГУ ДСНС у Рівненській області використала передбачені законодавством способи захисту порушених інтересів однак, в силу незалежних причин, а саме, відсутності коштів на сплату судового збору, невзмозі ефективним (належним) чином захистити інтереси держави;

- Господарський суд Рівненської області при винесенні оскаржуваного рішення прийшов до необґрунтованого висновку, що вказані обставини у сукупності, а саме, відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у вказаному спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову прокурора;

- відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції також не враховано, що наявність рішення про відмову у задоволенні позову лише у зв`язку з відсутністю у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даному спорі, у подальшому обмежить право позивача на звернення до суду з аналогічними позовними вимогами, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 175 ГПК України, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо є таке, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, на думку скаржника, наявні усі правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду від 18.09.2019 у справі № 918/388/19, як такого, що прийняте без врахування усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права /т.2 а.с.109-114/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2019, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19, справу призначено до розгляду на 27.11.2019 року об 10:00 год.

06.11.2019 ПрАТ «Рівнеазот» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 36953/19 від 06.11.2019), в якому, посилаючись на положення ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», заперечує проти апеляційної скарги та вважає, що прокурором при поданні позовної заяви не обґрунтовано наявності підстав для представництва ГУ ДСНС у Рівненській області.

25.11.2019 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ПрАТ «Рівнеазот» надійшло клопотання (вх. № 2908/19 від 25.11.2019) про зупинення провадження у справі № 918/388/19 до прийняття Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 912/2385/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019, зупинено провадження у справі № 918/388/19 за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

09.06.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Заступника прокурора Рівненської області надійшло клопотання (№ 05/2-407вих-20 від 05.06.2020) про поновлення апеляційне провадження у справі № 918/388/19 за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення заборгованості та розірвання договору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 клопотання (№ 05/2-407вих-20 від 05.06.2020) Заступника прокурора Рівненської області про поновлення апеляційного провадження у справі № 918/388/19 повернуто заявнику без розгляду.

30.07.2020 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Першого заступника прокурора Рівненської області про поновлення провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 у зв`язку з прийняттям Великою Палатою Верховного Суду 26.05.2020 постанови у справі № 912/2385/18, повний текст якої оприлюднено 20.07.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На підставі розпорядження від 03.08.2020 № 01-04/268 керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Павлюк І.Ю. у період з 03.08.2020 по 21.08.2020 (включно) проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/388/19 між суддями, протокол від 03.08.2020, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), судді Тимошенко О.М., Юрчук М.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19, розгляд справи призначено на 07.10.2020.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Тимошенко О.М., Юрчук М.І.) відкладено розгляд справи № 918/388/19 на 04.11.2020 об 10:00 год.

На підставі розпорядження від 02.11.2020 № 01-04/611 в.о. керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії по справі Тимошенка О.М. у період з 31.10.2020 по 04.11.2020 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/388/19 між суддями, протокол від 02.11.2020, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Демидюк О.О., Юрчук М.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19, яка призначена до розгляду 04.11.2020 об 10:00 год. прийнято до провадження колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Демидюк О.О., Юрчук М.І.

В судовому засіданні 04.11.2020 прокурор та представник позивача підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення господарського суду скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову, а заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості та розірвання договору задовольнити у повному обсязі.

Представник ПрАТ «Рівнеазот» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 залишити без змін, а скаргу прокурора без задоволення. Звертає увагу, що позивач вправі самостійно звертатися із позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника органу прокуратури, позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (надалі - «Підрозділ ДСНС України») та Публічним акціонерним товариством «Рівнеазот» (надалі - «Підприємство») укладено Договір № 1162 про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот» (надалі - Договір № 1162), невід`ємною частиною якого є, у тому числі, кошторис на 2017 рік на утримання 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Рівненській області (надалі - «Загін»), який здійснює пожежну охорону об`єктів Підприємства.

Предметом Договору № 1162 є здійснення «Підрозділом ДСНС України» охорони об`єктів ПрАТ «Рівнеазот». «Підрозділ ДСНС України» надає послуги згідно предмету договору загоном пожежної охорони в кількості 89 (вісімдесят дев`ять) одиниць згідно штатного розкладу, який додається до договору (додаток 1).

Пунктом 4.1 Договору № 1162 встановлено, що плата за утримання «Підрозділу ДСНС України» щомісячно, не пізніше 15-го числа кожного місяця, вноситься на його поточний рахунок у відповідності до рахунку, який не пізніше 10 числа кожного місяця надається «Підрозділом ДСНС України» та дорівнює 1/12 від суми затвердженого кошторису на поточний рік.

Не пізніше 05 числа місяця, який настає за поточним «Підрозділ ДСНС України» надає «Підприємству» для підписання акт здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 4.2 Договору № 1162, вартість послуг по договору визначається сторонами на підставі кошторису та розрахунку до кошторису, який додається до договору згідно з діючими Постановами Кабінету Міністрів України, наказами ДСНС України (додаток 3).

Відповідно до п. 5.2 Договору № 1162, за несвоєчасне проведення розрахунків за надані «Підрозділом ДСНС України» послуги «Підприємство» сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості наданих послуг, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення на розрахунковий рахунок «Підрозділу ДСНС України».

Договір укладається строком на один рік і вступає в силу з 01.01.2017 (п. 7.1 Договору № 1162).

Згідно з п. 7.2 Договору № 1162, якщо за 3 (три) місяці до закінчення договору жодна із сторін не вимагає його зміни договір триває на попередніх умовах і на той же строк.

Договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб /т.1 а.с. 16-22/.

Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Рівнеазот» та наказу Голови правління № 375 від 08.06.2017 тип та найменування товариства змінено з «публічного» на «приватне».

16.06.2017 між ПрАТ «Рівнеазот» та Управлінням укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 1162, якою змінено назву сторони договору з «публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» на «приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», інші положення договору залишено без змін.

На виконання п. 4.1 Договору, Головним управлінням ДСНС у Рівненській області в підтвердження надання послуг згідно з предметом договору щомісячно, з лютого 2018 надавались ПрАТ «Рівнеазот» акти здачі приймання наданих послуг, а саме: - від 28.02.2018 за лютий 2018 на суму 632 412,50 грн; - від 31.03.2018 за березень 2018 на суму 632 412,50 грн; - від 30.04.2018 за квітень 2018 на суму 632 412,50 грн; - від 31.05.2018 за травень 2018 на суму 632 602,13 грн; - від 30.06.2018 за червень 2018 на суму 632 602,13 грн; - від 31.07.2018 за липень 2018 на суму 632 602,13 грн; - від 31.08.2018 за серпень 2018 на суму 632 602,13 грн /т.1 а.с. 31-37/.

Разом з актами надавалися рахунки на оплату послуг по охороні від пожеж за лютий-серпень 2018. В рахунках вказана підстава - охорона від пожеж та пожежно-профілактичне обслуговування об`єктів ПрАТ «Рівнеазот» /т.1 а.с. 38-44/.

Відповідно до п. 3.15 Договору № 1162 від 30.12.2016, ПрАТ «Рівнеазот» підписує акт здачі-приймання наданих послуг в строк не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання.

Вказані акти здачі-приймання наданих послуг та рахунки ПрАТ «Рівнеазот» отримані, про що свідчать відмітки про реєстрацію вхідної кореспонденції на супровідних листах про їх надання відповідачу /т.1 а.с. 45-52/.

Також у справі наявні копії актів виконаних робіт по договору № 242 від 08.02.2013 про надання автотранспортних послуг по перевезенню автобусами ПрАТ «Рівнеазот» працівників ДПРЗ-1 за лютий-липень 2018 та акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2018, які скеровувались на адресу позивача для оплати послуг по перевезенню працівників ДПРЗ-1 для здійснення пожежної охорони об`єктів ПрАТ «Рівнеазот» /т.1 а.с. 72-76/.

Прокурор у позові зауважує, що за надані з 01.02.2018 по 31.08.2018 послуги за договором № 1162, відповідно до складових кошторису на утримання ДПРЗ-1, за відповідачем за первісним позовом утворилась заборгованість у сумі 4 427 646, 02 грн та надає розрахунок суми позовних /т.1 а.с. 61/.

З метою досудового вирішення питання погашення заборгованості на адресу відповідача позивачем направлялись претензії, зокрема: № 03-2371/12 від 16.05.2018 та № 02-3533/12 від 13.07.2018, які відповідачем отримані, про що свідчать відмітки вхідного штемпелю ПрАТ «Рівнеазот» на зазначених документах /т1 а.с. 54-57/.

Покликаючись на неналежне виконання зі сторони ПрАТ «Рівнеазот» умов Договору №1162 від 30.12.2016, позивач звертався з листом від 16.04.2018 № 02-1790/08 про його розірвання /т.1 а.с. 66-68/.

Отже, прокурор звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Господарського суду про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн та розірвання Договору № 1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот».

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ПрАТ «Рівнеазот», серед іншого, звертав увагу на відсутність у матеріалах справи доказів про наявність підстав для представництва інтересів позивача в суді прокурором.

18.09.2019 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище /т.2 а.с. 91-95/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, рішення в частині відмови у первісному позові слід скасувати, а позов прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДСНС у Рівненській області залишити без розгляду.

Предметом первісного позову є стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1162 від 30.12.2017 «Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ «Рівнеазот» та відповідно його розірвання в судовому порядку.

При цьому, із зазначеним позовом звернувся Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, як сторони оспорюваного правочину, за яким надавалися послуги з пожежної охорони об`єктів ПрАТ «Рівнеазот».

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі № 911/980/18 також зазначив, що про прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що звернення Заступника прокурора Рівненської області до суду першої з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення 4 427 646, 02 грн та розірвання спірного правочину зумовлено неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 1162 від 30.12.2017 в частині повної оплати вартості наданих ГУ ДСНС у Рівненські області послуг по забезпеченню пожежної безпеки.

У позовній заяві прокурор підтверджує, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області з метою захисту своїх інтересів у лютому 2019 звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення з ПрАТ «Рівнеазот» заборгованості за надані за Договором № 1162 послуги. При цьому, позивачем до позову було додано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. Вказане клопотання судом задоволено частково, та відстрочено сплату судового збору до першого судового засідання - 19.03.2019 (ухвала Господарського суду Рівненської області від 20.02.2019 у справі № 918/100/19). Зважаючи на те, що сума судового збору складає 68 335,69 грн, а кошти на оплату судового збору на рахунках головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області були відсутні, управління вимоги вищевказаної ухвали не виконало, а тому ухвалою господарського суду від 19.03.2019 позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області залишено без розгляду.

В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в особі ГУ ДСНС у Рівненські області прокурор послався на те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області позбавлене можливості стягнути заборгованість за Договором № 1162 по причині відсутності на рахунках Управління коштів на оплату судового збору для звернення з позовом, також у зв`язку з порушенням ПрАТ «Рівнеазот» своїми діями інтересів держави.

Так, після постановлення 19.03.2019 Господарським судом Рівненської області ухвали у справі № 918/100/19 про залишення позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до ПрАТ "Рівнеазот" про стягнення коштів без розгляду у зв`язку з несплатою судового збору, останній листами № 01-1687/12 від 02.04.2019 та № 03-2566/08 від 17.05.2019 /т.1 а.с. 78-80/ повідомив прокуратуру Рівненської області про те, що у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору не може самостійно здійснити захист свого майнового права в судовому порядку з приводу стягнення із ПрАТ «Рівнеазот» заборгованості та розірвання Договору № 1162 від 30.12.2016.

Натомість, неможливість сплати судового збору та недостатнє фінансування органу державної влади не свідчить про наявність виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

В той же час, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення до суду за захистом порушених прав, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні позову до суду, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У ситуації з неможливістю звернутися із позовом до суду через брак коштів на оплату судового збору, як виключний випадок на представництво інтересів в суді прокурором, не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державному органу чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 802/1873/17-а, від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16.

Будь-яких доказів того, що ГУ ДСНС у Рівненські області зверталось, зокрема до вищестоящої організації чи розпорядника коштів про перерозподіл чи виділ коштів на сплату судового збору, матеріали справи не містять, так само первинних документів про незадовільний фінансовий стан ГУ ДСНС у Рівненські області у справу не подано.

Отже, ГУ ДСНС у Рівненські області на час звернення до прокурора з проханням подати позов (листи № 01-1687/12 від 02.04.2019 та № 03-2566/08 від 17.05.2019) ніяким чином фактично не було обмежено у своїх повноваженнях подати суду такий самий позов у передбачений законом спосіб, але не зробила цього, фактично переклавши свої обов`язки на прокурора.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, які перешкоджають захисту інтересів ГУ ДСНС у Рівненські області, як самостійної юридичної особи з повним обсягом процесуальної дієздатності у відносинах з відповідачем.

Судова колегія дійшла висновку, що в поданій прокурором позовній заяві не зазначено виключних обставин, за якими позивач не може самостійно звернутися за захистом до суду, обмежившись посиланням лише на листи ГУ ДСНС у Рівненські області № 01-1687/12 від 02.04.2019 та № 03-2566/08 від 17.05.2019, тобто всупереч вищевикладеному прокурором не наведено причини, які реально перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів у зв`язку з відсутністю можливості оплатити судовий збір, недостатньо для обґрунтованості підстав для здійснення представництва прокурором і відповідного розгляду спору судом.

Прокурор повинен надати, відповідно до вимог процесуального закону, належні та допустимі докази прокурорського реагування на виявлені ним порушення закону, відповідно до ст. 20-23 Закону України «Про прокуратуру» (наприклад, подання на усунення виявлених прокурором порушень закону), невиконання або неналежне виконання яких вказувало б на нездійснення або неналежне здійснення орган своїх повноважень.

Будь-яких доказів наявності вищенаведених обставин невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків тими чи іншими особами суду не подано.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із ч. 4 ст. 53 та ч.5 ст. 162 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Водночас, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Отже, встановивши недотримання (не обґрунтування) прокурором підстав для здійснення ним представництва інтересів держави у цій справі в порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Заступника прокурора Рівненської області не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 необхідно скасувати як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, для вирішення питання про повернення сплаченого судового збору за позовом прокурор може звернутися до місцевого господарського суду з відповідним клопотанням, проте за апеляційною скаргою судовий збір покладається на скаржника, оскільки саме за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції прийнята дана постанова.

Керуючись п. 2 част. 1 ст. 226, ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 918/388/19 в частині відмови у первісному позові скасувати.

Ухвалити нове рішення в частині первісного позову.

Позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення 4 427 646,02 грн заборгованості та розірвання договору № 1162 від 30.12.2017 "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот" - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та ії може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку, встановленому ст.ст.286-291 ГПК України.

Справу № 918/388/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "09" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.