ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2883/20

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера» про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера» (03067, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 40/16 оф. 2, код 21558321)

до

державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Кірова 52, код 37197102)

корпорації «Укртрансбуд» (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Кірова 52, код 37197102)

про визнання недійсними та скасування рішень, зобов`язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера» до державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» та корпорації «Укртрансбуд», в якій позивач просить суд:

- визнати недійсними та скасувати рішення тендерного комітету державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами», яке оформлене протоколом від 09.09.2020 № 78;

- визнати недійсними та скасувати рішення тендерного комітету державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» оформлене протоколом від 22.09.2020 № 93 про визнання переможцем процедури закупівлі корпорації «Укртрансбуд»;

- зобов`язати Державне спеціалізоване підприємство «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» укласти договір підряду з товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера», текст якого міститься у тендерній документації, затвердженій рішенням тендерного комітету з питань капітального ремонту будівництва (протокол від 20.08.2020 № 66).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами проведених електронних торгів 20.08.2020 безпідставно відхилено пропозицію позивача, яка системою визначена більш економічно вигідною, та як наслідок визнано переможцем торгів корпорацію «Укртрансбуд». А тому позивач, посилаючись на порушення замовником Закону України «Про публічні закупівлі», звернувся до суду із розглядуваним позовом про визнання недійсними та скасування рішень, та зобов`язання укласти договір.

Ухвалою суду від 06.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2883/20 за правилами загального позовного провадження; проведення підготовчого засідання призначено на 28.10.2020.

06.10.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.10.2020 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера» про забезпечення позову повернуто без розгляду з мотивів викладених в ухвалі.

11.11.2020 на адресу суду від позивача (надалі по тексту заявник) повторно надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державному спеціалізованому підприємству «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» вчиняти дії (зокрема здійснювати авансові та інші платежі) на виконання договору з Корпорацією «Укртрансбуд», укладеного за наслідками проведення тендеру (торгів) № UА-2020-08-17-004675-с та виконання зобов`язань за договором, укладеним внаслідок оголошення Корпорації «Укртрансбуд» переможцем по лоту «ДСТУ Б Д. 1. 1-1:2013 Будівельні роботи по об`єкту «Будівництво "під ключ" інженерно-транспортних мереж сховища для проміжного зберігання високоактивних відходів (ВАВ), які повертаються з РФ після переробки відпрацьованого ядерного палива українських АЕС у зоні відчуження Іванківського району Київської області. Залізнична колія» [за кодом CPV за ДК 021:2015 - 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь».

Обґрунтовуючи подану заяву заявник вважає, що у випадку невжиття обраних заходів забезпечення позову, розпочнеться виконання договору, а саме виконання будівельних робіт і перерахування коштів за виконані роботи.

Заявник зазначає, що 19.10.2020, за результатом проведеного Державною аудиторською службою України моніторингу закупівлі № UA-2018-09-18-000410-а, встановлено порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель та, зокрема, зобов`язано замовника закупівлі протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку розірвати договір.

На думку заявника, висновок Держаудитслужби підтверджує законність та обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову.

А тому, як вказує заявник, невжиття судом заходів забезпечення позову, у визначений ним спосіб, обраний позивачем спосіб захисту та поновлення порушених прав та інтересів буде неефективним, оскільки розпочнеться виконання договору, зокрема, виконання будівельних робіт та перерахування коштів на виконання договору.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Необхідною умовою для застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

У розглядуваній справі є вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача. Аналогічна правова позиція викладена у п. 36 постанови Верховного Суду від 05.11.2020 у справі № 910/7181/20.

Перевіривши підставність доводів заявника стосовно наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що останнім не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом встановлено, що за наслідком спірних проведених торгів, замовником та переможцем торгів (відповідачами), 07.10.2020 укладено договір підряду № 7/2020, який розміщений на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-08-17-004675-c) та є загальнодоступним, та який у відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що закріплена у ст. 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19, від 19.12.2019 у справі № 910/12355/19 та від 15.01.2020 у справі № 910/14150/19.

Матеріали справи не містять доказів розірвання договору, за результатом складеного висновку моніторингу процедури закупівлі, та, як вбачається, правомірність правочину презюмується, а питання щодо його дійсності або недійсності не є предметом спору у цій справі.

Між тим, застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона виконання господарського зобов`язання як захід для забезпечення позову, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, не відповідає принципу збалансованості інтересів сторін господарського спору при запровадженні обмежувальних заходів.

Крім того, заявником не обґрунтовано, яким чином виконання умов договору може призвести до порушення його прав чи інтересів.

Оцінюючи співмірність обраного позивачем заходу, суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на виконання договору, укладеного за наслідками проведення тендеру (торгів) № UА-2020-08-17-004675-с, не є співмірним з заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали та обставини справи, зміст позовних вимог, оцінивши наведені у заяві обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів останнього.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Імпера» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 13.11.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Суддя Р.М. Колесник