ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12 листопада 2020 року Справа № 915/1355/20

м. Миколаїв.

Суддя Господарського суду Миколаївської області Коваль С.М.,

розглянувши матеріали

заяви акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК",

про вжиття заходів забезпечення

позову акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК",

04070, вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ,

поштова адреса: 54017, вул. Чкалова, буд. 20/8, м. Миколаїв,

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕКЛОСОЮЗ",

54025, провул. Парусний, буд. 11, кв. 214, м. Миколаїв,

2. ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ,

про стягнення основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами у загальній сумі 718312 грн. 56 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі - Банк) пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "СТЕКЛОСОЮЗ" та громадянина ОСОБА_1 про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 718312 грн. 56 коп., з яких: 690410 грн. 90 коп. - заборгованість з повернення суми кредиту; 27901 грн. 6 коп. - сплати відсотків за користування кредитними коштами, з посиланням на те, що відповідач, усупереч умовам укладеного між ними договору про надання банківської послуги -овердрафт "Легкий" від 17.06.2020 р. № МБ-ODE-OB-8864 (далі-договір кредитування), не виконав свої зобов`язання щодо своєчасного повернення всієї суми кредиту та у повному обсязі сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у спірній сумі, стягнути яку Банк просить солідарно з ТОВ "СТЕКЛОСОЮЗ", як кредитора за договором кредитування, та громадянина ОСОБА_1 , який згідно умов укладеного з Банком договору поруки від 17.06.2020 №MБ-ODE-G-8864/1, поручився за виконання ТОВ "СТЕКЛОСОЮЗ" зобов`язань за договором кредитування.

Банк, крім того, просить суд про стягнення з відповідачів судових витрат.

Разом із позовом Банком подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_1 , а саме: 1/3 трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Заяву мотивовано тим, що відповідачі прострочили договірні зобов`язання з повернення кредитних коштів та проценти за користування коштами (не здійснює дій щодо повернення коштів), а також що сума заборгованості є досить значною. Викладене, на думку заявника, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в даній справі та ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки , існує реальна загроза втрати майна відповідача, за рахунок якого позивач зможе задовольнити свої майнові вимоги, яке може бути використане в якості забезпечення виконання рішення суду та у випадку недостатності коштів для виплати позивачу заборгованості на нього може бути звернено стягнення та виконано рішення суду.

Суд вважає дану заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно господарського процесуального законодавства господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, і заборонити відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії, зокрема, щодо предмету спору (п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 ГПК України).

Банк, як на доказ необхідності вжиття заходу забезпечення позову, лише посилається на те, що кредитний договір забезпечений лише порукою; відповідачі прострочили договірні зобов`язання з своєчасного та в повному обсязі повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними. На думку Банку з вищенаведеного обґрунтування, у подальшому може привести до вчинення дій громадянином ОСОБА_1 щодо відчуження майна з метою уникнення від виконання договірних зобов`язань, що може утруднити виконання рішення суду в даній справі, оскільки будуть відсутні будь-які джерела для погашення заборгованості.

Заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов"язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов"язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем взагалі не надано доказів наявності даних обставин.

Посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду ґрунтується на припущеннях.

До того ж, Банком необґрунтовано визначений позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлові приміщення не співвідноситься із заявленими позовними вимогами про стягнення коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі №915/870/18, де предметом позову є стягнення 5636678,06грн.).

На думку суду така правова позиція Верховного Суду має сприйматися як висновок, що зазвичай та в першу чергу арешт має стосуватися саме майна, що належить до предмету спору.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 74, 77, 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

У задовленні заяви акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом десяти днів з її дня отримання.

Суддя С.М.Коваль.