Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індивідуальне будівництво»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Центробуд»
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Центробуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індивідуальне будівництво» 84293,45 грн заборгованості, 1099,77 грн інфляційних втрат, 953,48 грн 3% річних, 4910,21 грн пені, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

29.10.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Індивідуальне будівництво» надійшла заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у якій заявник просив суд стягнути з відповідача 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 21.10.2020 у справі №910/11575/20 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги №29/07/2020 від 29.07.2020, Додаток №1 до договору Перелік №1 послуг, які надаються клієнту, Додаток №2 до договору гонорар адвоката, акт приймання-передавання від 27.10.2020 та порядок його сплати та довідки про рух коштів на рахунках адвоката, що підтверджують оплату за договором.

Суд зазначає, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №29-07-20 від 29.07.2020 у п. 3.1., 3.2., 3.3. сторони погодили, що гонорар адвоката та порядок його сплати визначається у Додатку №2 до цього договору. Сторони можуть укладати декілька Додатків ;2 - оремо для кожного проекту Клієнта. Клієнт відшкодовує Адвокату додатково до сплати гонорару усі додаткові документально підтверджені фактичні витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, та необхідні для виконання договору протягом п`яти банківських днів з дати отримання відповідного рахунку адвоката.

У п. 1. Додатку №2 до договору сторони погодили, що на підставі п. 3.1. договору, сторони визначили наступний гонорар адвоката за надання правової допомоги і юридичних послуг, зазначених в Переліку №1 (Додаток №1 до договору), зокрема, 15000 грн за аналіз документів клієнта, підготовку позовної заяви, відповіді на відзив, пояснень, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції.

Таким чином, дослідивши подану заявником заяву та додані до неї додатки, судом встановлено, що заявником не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних послуг під час здійснення представництва інтересів позивача.

Окрім того, суд зазначає, оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, що унеможливлює участь представника позивача в судових засіданнях, а також те, що представником позивача не подавалось будь-яких процесуальних документів під час розгляду справи, розмір заявлених витрат на правничу допомогу є не співмірним з обсягом наданих послуг у розумінні ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу.

У зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 9000 грн.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Центробуд» (03191, м. Київ, вул. Успішна, буд. 15; ідентифікаційний код 31025135) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індивідуальне будівництво» (04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 5; ідентифікаційний код 40709331) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 10.11.2020.

Суддя Я.В. Маринченко