ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1915/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до фізичної особи-підприємця Силла Мам Мор про стягнення заборгованості в сумі 298689,18 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Акцент-Банк звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Силла Мам Мор про стягнення заборгованості за кредитним договором № К-Д 579 від 10.05.2018 р. в загальній сумі 298689,18 грн., посилаючись на наступне.

10 травня 2018 року між АТ Акцент-Банк? (банк, кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № К-Д 579 щодо надання останньому кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 300000,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 09 травня 2019 року) зі сплатою процентів у розмірі 23,88 щорічно.

За ствердженнями позивача, Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно умов кредитного договору.

При цьому позивач зазначає, що у відповідності до п. А2 та п. АЗ кредитного договору ліміт цього договору 300000,00 грн. на наступні цілі: у розмірі 288030,00 грн. на придбання основних засобів та поповнення обігових коштів; у розмірі 11970,00 грн. на сплату комісії за видачу кредитних коштів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору зі строком повернення до 09 травня 2019 року шляхом здійснення погашення кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та у строки з графіком платежів (додаток № 1 цього договору).

Згідно п. А, п. А10, п. A11 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних. Позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансових інструментом у розмірі 3,99% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання.

Крім того, згідно п. А7 кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

Згідно до п. 2.2.2 кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

За ствердженнями позивача, станом на 23 березня 2020 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 298689,18 грн., в т.ч. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом 223600,81 грн., заборгованість за процентами 15338,91 грн., заборгованість з комісії 20790,00 грн., пеня 38959,46 грн., що заявлені до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.07.2020 р. позов Акціонерного товариства Акцент-Банк прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1915/20, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 27.07.2020 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.07.2020 р. у справі № 916/1915/20 підготовче засідання відкладено на 13 серпня 2020 р. з огляду на неявку сторін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2020 р. у справі № 916/1915/20 підготовче засідання відкладено на 03 вересня 2020 р. з огляду на неявку сторін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2020 р. у справі № 916/1915/20 витребувано від Акціонерного товариства Акцент-Банк засвідчені належним чином копії: довіреності № 5411-К-О від 04.04.2017 р., виданої ПАТ "Акцент-Банк" в особі Голови Правління Кандаурова Ю.В. Ягнюку Євгенію Сергійовичу, що зазначена в кредитному договорі № К-Д 579 від 10.05.2018 р.; договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 31.05.2019 р. адвокатом Омельченко Євгеном Володимировичем, про який зазначено в ордері серія ДП № 2762/001 від 01.06.2020 р.; докази надання відповідачу кредиту за кредитним договором № К-Д 579 від 10.05.2018 р. При цьому вказаною ухвалою суду від 03.09.2020 р. у справі № 916/1915/20 продовжено строк підготовчого провадження та підготовче засідання відкладено на 01 жовтня 2020 р.

25.09.2020 р. від позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.09.2020 р. надійшла заява про залучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2020 р. у справі № 916/1915/20 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 19 жовтня 2020 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2020 р. розгляд справи № 916/1915/20 відкладено на 02 листопада 2020 р.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п. 99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Так, надіслані на юридичну адресу відповідача копії ухвал суду повернулись на адресу господарського суду Одеської області з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.

Поряд з цим відповідно до частин 3, 6, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Так, господарським судом відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, з урахуванням положень ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

10 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Акцент-Банк (банк) та фізичною особою-підприємцем Силла Мам Мор (позичальник) укладено кредитний договір № К-Д 579, в п.п. А1 та А2 якого визначено вид кредиту - строковий кредит. Ліміт цього договору становить 300000,00 грн., в тому числі на наступні цілі: у розмірі 288030,00 грн. - на поповнення обігових коштів; у розмірі 11970,00 грн. - на сплату комісії за видачу кредитних коштів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору.

Згідно п. А3 договору термін повернення кредиту 09 травня 2019 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (додаток № 1 цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтегного платежу = Сума кредиту за договором* (( 1+ Процента ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*Процентна ставка за місяць/((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна Процентна ставка/кількість днів поточного року)*Кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом = (сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за % згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених ним договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашеним позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 09 травня 2019 року.

В п. А4 договору наведено рахунки для обслуговування кредиту: рахунок № НОМЕР_1 отримувач: ПАТ A-Банк, МФО 307770, код ІПН НОМЕР_2 .

Відповідно до п. А.5 договору зобов`язання позичальника забезпечуються договором застави товару в обороті № 579/DZ від 10.09.2018 р.

Згідно умов п. А6 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88 % річних. У випадку невиконання та/або неналежною виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 23,88% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 23,88% річних.

В п. А7 договору сторони передбачили, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Нарахування процентів та користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів факт/360). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день (п. А8 договору).

В положеннях п. А10 договору визначено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Згідно п. А11 договору позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 3,99% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 3,99% від суми збільшення ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дат збільшення ліміту по цьому договору рахунок для сплати винагороди НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.1 договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п А2 цього договору не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (даті - кредит) надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Згідно умов п. 1.2 договору термін повернення кредиту зазначений у п. А3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А12, 2.3.2, 2.4.1 цього договору.

В п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4 п. 2.1 договору сторони передбачили, що банк зобов`язується відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п. А4 цього договору; надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.12 цього договору. Для отримання кредиту позичальник зобов`язується не пізніше дат отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу в довільній формі із зазначенням суми кредиту та терміну його надання. Зобов`язання з видачі кредиту згідно з умовами цього договору виникають у банку зі дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 2.4.2 та з урахуванням п. 1.1 цього договору. Зобов`язання з видачі кредиту на сплату судових витрат та/або інших платежів виникають у банку у випадку непред`явлення позичальником документів, підтверджуючих сплату судових витрат, та/або інших платежів за рахунок інших джерел. Здійснювати контроль за виконанням умов цього договору, цільовим використанням, своєчасним та повним погашенням кредиту у порядку, передбаченому умовами нього договору.

В п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 п. 2.2 договору визначено, що позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього договору; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору; сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2, 3.2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А6 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (п. 4.1 договору).

В п. 4.2 договору визначено, що відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п. А3 цього договору).

Відповідно до п. 4.3 договору сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1. 4.2 цього договору, здійснюється згідно до п. А8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Згідно п. 4.4 договору позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунку згідно з п А9 цього договору.

За умовами п. 4.5 договору позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А10 цього договору.

В п. 4.6 договору сторони передбачили, що позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А11 цього договору.

Положеннями п. 4.9 договору визначено, що зобов`язання за цим договором у тому числі строк виконання яких згідно з умовами цього договору не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, тримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат збитків банку згідно з п.п. 2.2.13, 2.3.13 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі - простроченої винагороди, далі винагороди, далі прострочених процентів, далі - процентів, далі простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору.

Остаточне погашення заборгованості за цим договором виконується не пізніше дати, зазначеної у п. 1.2 цього договору. Під реалізацією права банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього договору, сторони узгодили дії банку по розподілу грошей, отриманих від позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті договору. При цьому, сторони узгодили, що додаткових вимог до позичальника, щодо реалізації банком свого права по стягненню неустойки, не потрібні.

У разі, якщо банк не реалізує свого права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, узгодженими сторонами способами телекомунікацій, повідомляє позичальника про таке, протягом 5 днів з дати отримання грошей від позичальника. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є відповідне повідомлення, ПЗ А24, СМС-повідомлення.

Пунктом 4.10 договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів і позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту та фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 4.11 договору).

Умовами п. 4.13 договору визначено, що у випадку здійснення договірного списання коштів у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором згідно з п.п. 2.2.6, 2.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку винагороду у сумі та у терміни, встановлені тарифами банку на момент сплати.

Відповідно до п. 5.1 договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1.4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. В разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є відповідне повідомлення, ПЗ А24, СМС-повідомлення. При цьому додаткові узгодження сторін не потрібні.

Згідно п. 5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього договору, здійснюється протягом 5 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Умовами п. 5.7 договору визначено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

В п. 6.1 договору сторони передбачили, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.

Положеннями п. 6.2 договору визначено, що останній у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах, зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Умовами п. 6.3 договору визначено, що він може були змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Також 10 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Акцент-Банк та фізичною особою-підприємцем Силла Мам Мор було підписано Графік погашення, який є додатком № 1 до кредитного договору № К-Д 579 від 10.05.2018 р., відповідно до якого сторони погодили графік погашення суми кредиту, суми процентів та винагороди за кредитне обслуговування, відповідно до якого відповідач зобов`язаний погашати заборгованість у наступні строки та в наступних розмірах:

- 15.06.2018 р.: сума погашення до кредиту 21234,62 грн., сума % до погашення 7164,00 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.07.2018 р.: сума погашення до кредиту 22851,19 грн., сума % до погашення 5547,43 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.08.2018 р.: сума погашення до кредиту 23136,17 грн., сума % до погашення 5262,45 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.09.2018 р.: сума погашення до кредиту 23611,93 грн., сума % до погашення 4786,69 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.10.2018 р.: сума погашення до кредиту 24236,21 грн., сума % до погашення 4162,41 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.11.2018 р.: сума погашення до кредиту 24595,85 грн., сума % до погашення 3802,77 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.12.2018 р.: сума погашення до кредиту 25207,97 грн., сума % до погашення 3190,65 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.01.2019 р.: сума погашення до кредиту 25619,98 грн., сума % до погашення 2778,64 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.02.2019 р.: сума погашення до кредиту 26146,81 грн., сума % до погашення 2251,81 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.03.2019 р.: сума погашення до кредиту 26850,36 грн., сума % до погашення 1548,26 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.04.2019 р.: сума погашення до кредиту 27236,61 грн., сума % до погашення 1162,01 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 09.05.2019 р.: сума погашення до кредиту 29272,30 грн., сума % до погашення 466,02 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.

В силу частини 1 статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Так, укладений між сторонами по справі кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона), у тому числі кредитор, має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов`язку.

Так, ч. 1 ст. 174 ГК України зазначає, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ Акцент-Банк було видано відповідачу кредит в розмірі 300000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи, а саме № 6 від 10.05.2018 р. на суму 288030,00 грн. з призначенням платежу про перерахування коштів згідно кредитного договору № К-Д 579 от 10.05.2018 р. та № 4 від 10.05.2018 р. на суму 11970,00 грн. з призначенням платежу „комісія за видачу кредитних коштів згідно кред. договору № К-Д 579 від 10.05.2018 р..

Так, в додатку № 1 Графік погашення до кредитного договору № К-Д 579 від 10.05.2018 р. сторонами наведено графік погашення заборгованості, за яким відповідач повинен був оплачувати кредит, проценти та винагороду за кредитне обслуговування наступним чином:

- 15.06.2018 р.: сума погашення до кредиту 21234,62 грн., сума % до погашення 7164,00 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.07.2018 р.: сума погашення до кредиту 22851,19 грн., сума % до погашення 5547,43 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.08.2018 р.: сума погашення до кредиту 23136,17 грн., сума % до погашення 5262,45 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.09.2018 р.: сума погашення до кредиту 23611,93 грн., сума % до погашення 4786,69 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.10.2018 р.: сума погашення до кредиту 24236,21 грн., сума % до погашення 4162,41 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.11.2018 р.: сума погашення до кредиту 24595,85 грн., сума % до погашення 3802,77 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.12.2018 р.: сума погашення до кредиту 25207,97 грн., сума % до погашення 3190,65 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.01.2019 р.: сума погашення до кредиту 25619,98 грн., сума % до погашення 2778,64 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.02.2019 р.: сума погашення до кредиту 26146,81 грн., сума % до погашення 2251,81 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.03.2019 р.: сума погашення до кредиту 26850,36 грн., сума % до погашення 1548,26 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 15.04.2019 р.: сума погашення до кредиту 27236,61 грн., сума % до погашення 1162,01 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.;

- 09.05.2019 р.: сума погашення до кредиту 29272,30 грн., сума % до погашення 466,02 грн., сума винагороди за кредитне обслуговування 2970,00 грн.

Однак, за ствердженнями позивача, що не спростовано відповідачем, останнім порушені умови кредитного договору та не повернуто позивачу заборгованість за кредитним договором, а також не сплачено проценти та комісію, у зв`язку з чим станом на 23.03.2020 р. згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 22-29) залишок заборгованості за кредитом складає 223600,81 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15338,91 грн., по комісії 20790,00 грн. Також позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в сумі 38959,46 грн.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань банк звертався до позичальника з вимогою про погашення заборгованості до 05.06.2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист від 30.05.2020 р., копіями фіскальних чеків від 30.05.2020 р. та копією списку згрупованих відправлень від 30.05.2020 р., однак доказів реагування відповідачем на вказану вимогу матеріали справи не містять.

Як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, умови вказаного кредитного договору № К-Д 579 від 10.05.2018 р. відповідач не виконав в повному обсязі, з огляду на що сума боргу відповідача по кредиту складає 223600,81 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

В ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Так, виходячи зі змісту умов п. 4.1 та п. 4.3 кредитного договору, сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється позичальником до моменту фактичного погашення заборгованості. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 22-29), з огляду на вказані положення договору банком за весь період нараховувались відсотки за користування кредитом за ставкою 23,88% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При цьому відповідач частково сплачував нараховані позивачем відсотки за користування кредитними коштами, що вбачається з розрахунку заборгованості. Так, станом на 23.03.2020 р. прострочена заборгованість відповідача складає 15338,91 грн. по нарахованим відсоткам.

При цьому відповідно до п. А10 та А11 кредитного договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 3,99% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 3,99% від суми збільшення ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дат збільшення ліміту по цьому договору рахунок для сплати винагороди НОМЕР_1 .

Крім того, п. 4.5 та п. 4.6 кредитного договору визначено, що позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А10 цього договору. Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А11 цього договору.

Відтак, виходячи зі змісту умов п.п. А10, А11, 4.5 та 4.6 кредитного договору, сплата винагороди здійснюється позичальником у поточну дату сплати процентів та її розрахунок здійснюється щоденно. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 22-29), з огляду на вказані положення договору банком за весь період нараховувалась комісія у розмірі 2970,00 грн. При цьому відповідач частково сплачував нараховану позивачем комісію та станом на 23.03.2020 р. прострочена заборгованість відповідача складає 20790,00 грн. по нарахованій комісії.

Так, неповернення позичальником отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором та несплата нарахованих процентів за користування кредитними коштами і комісії є порушенням умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, суд погоджується з обґрунтованістю вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості по кредиту, нарахованим відсоткам та комісії.

Разом з тим слід зазначити, що заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості відповідач не спростував, докази її погашення в матеріалах справи відсутні. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 38959,46 грн. суд зазначає наступне.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання

Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Разом з тим частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

В п. 5.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1.4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. В разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є відповідне повідомлення, ПЗ А24, СМС-повідомлення. При цьому, додаткові узгодження сторін не потрібні.

Відповідно до положень частини 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Також відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно п. 5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього договору, здійснюється протягом 5 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Умовами п. 5.7 договору визначено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем, який є позичальником, не були своєчасно виконані зобов`язання за кредитним договором № К-Д 579 від 10.05.2018 р., позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 31.08.2019 р. по 22.03.2020 р. в сумі 38959,46 грн. (розрахунок а.с. 22-29). Вказані розрахунки пені відповідачем не оспорено.

Таким чином, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № К-Д 579 від 10.05.2018 р. по кредиту в розмірі 223600,81 грн., по відсоткам в розмірі 15338,91 грн., по пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в розмірі 38959,46 грн. та по комісії в сумі 20790,00 грн., що виникла у зв`язку з неналежним виконанням ФОП Силла Мам Мор - позичальником своїх зобов`язань по вказаному договору, що було встановлено судом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Акцент-Банк обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4480,34 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства Акцент-Банк до фізичної особи-підприємця Силла Мам Мор про стягнення заборгованості в сумі 298689,18 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з фізичної особи-підприємця Силла Мам Мор ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) основний борг в сумі 223600/двісті двадцять три тисячі шістсот/грн. 81 коп., заборгованості за процентами в розмірі 15338/п`ятнадцять тисяч триста тридцять вісім/грн. 91 коп., пеню в розмірі 38959/тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять/грн. 46 коп., комісію в розмірі 20790/двадцять тисяч сімсот дев`яносто/грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4480/чотири тисячі чотириста вісімдесят/грн. 34 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2020 р.

Суддя В.С. Петров