ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1746/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства СтарТрейд 1, м. Одеса

до Дочірнього підприємства Рітейл Вест, м. Ірпінь

про стягнення заборгованості

за участю представників:

від позивача: М.М.Бебешко

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СтарТрейд 1» (далі - позивач) №31 від 12.06.2020 року (вх. №1757/20 від 15.06.2020 року) до Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором №РВ023020 від 01.02.2014 року у розмірі 96455,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого згідно Договору №РВ023020 від 01.02.2014 року товару.

Ухвалою суду від 03.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1746/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.07.2020 року.

До суду від позивача надійшло клопотання №35 від 09.07.2020 (вх. №14245/20 від 13.07.2020) про участь у судовому засіданні 28.07.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 17.07.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні 28.07.2020 в режимі відеоконференції.

До суду від позивача надійшло клопотання №23/07 від 23.07.2020 року (вх. №15590/20 від 27.07.2020 року) про участь у судовому засіданні 28.07.2020 в режимі відеоконференції, в задоволенні якого судом відмовлено у зв`язку з відсутністю технічної можливості для забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 27.07.2020 (вх. №15665/20 від 28.07.2020 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 28.07.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 28.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1746/20 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 29.09.2020 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №42 від 06.08.2020 року (вх. №16372/20 від 11.08.2020 року) та клопотання №43 від 11.08.2020 (вх. №17253/20 від 14.08.2020) про долучення документів до матеріалів справи.

До суду від позивача надійшло клопотання №54 від 18.09.2020 (вх. №19995/20 від 21.09.2020) про участь у судовому засіданні 29.09.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 25.09.2020 року відмовлено Приватному підприємству «СтарТрейд 1» у задоволенні клопотання №54 від 18.09.2020 року про участь у судовому засіданні 29.09.2020 року в режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості для забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 29.09.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 27.10.2020 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 27.10.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2020 року повідомив, що станом на 05.10.2020 року відбулась зміна найменування відповідача з ДП Рітейл Вест на ДП Сафар-Торг та просив врахувати зазначене при винесенні рішення. Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2020 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні 27.10.2020 року заяву позивача, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що відповідачем 05.10.2020 року проведено державну реєстрацію змін найменування юридичної особи, а саме, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у розділі «Повне найменування юридичної особи» зазначено Дочірнє підприємство «Сафар-Торг», код ЄДРПОУ - 38733983.

Відповідно до ст.ст. 9, 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно ст. 52 ГПК України, у разі, зокрема, реорганізації суб`єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне змінити найменування позивача з Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» на Дочірнє підприємство «Сафар-Торг».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також керуючись ст. 42 ГПК України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та про розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 27.10.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Трейд 1» (за договором - постачальник) та Дочірнім підприємством «Рітейл Вест» (за договором - покупець) 01.02.2014 року укладено Договір поставки №РВ023020 та Додаткові угоди до нього від 01.02.2014 року, від 23.01.2017 року, від 31.12.2017 року, від 28.02.2018 року, від 30.06.2018 року, від 30.09.2018 року (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором та у відповідності із замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів «Фуршет».

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що пунктом поставки товару за цим договором є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні. Поставка товару до місця передачі здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою поставки є дата отримання покупцем товару на складі покупця. Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс "Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати", введених в дію з 01.01.2000 р.

Відповідно до п. 3.6 Договору, постачальник при поставці відповідної партії товару передає покупцю наступну супровідну документацію: накладні, в яких повинно бути чітко зазначена кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ. Одиницею виміру кількості товару вважається одиниця виміру товару для продажу його кінцевому споживачеві в магазинах покупця ("шт", для штучного товару, "кг" для вагового). Постачальник несе відповідальність за арифметичні помилки в накладних; товарно-транспортні накладні; податкові накладні; під час першої поставки належним чином завірені копії сертифікатів відповідності, під час наступних поставок реквізити сертифікатів відповідності зазначаються у накладних; коригувальні податкові накладні у випадках повернення тоару; погоджений з покупцем примірник замовлення.

Згідно п.п. 3.7.1 та 3.7.2 Договору, у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продажу у роздрібній мережі покупця для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності, або товар виявився не якісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік торгівельних точок з яких постачальник зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар. Покупець оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів.

Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця, що підтверджується підписанням накладної (п. 5.1. Договору).

Відповідно до п. 7.9 Договору, оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації кожні 21 (двадцять один) дні. При цьому сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

У пункті 10.1. Договору сторони погодили, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 року.

Строк дії Договору продовжувався відповідними Додатковими угодами. Додатковою угодою від 30.09.2018 року до Договору сторони вирішили змінити п. 10.1 Договору та викласти його у наступній редакції: Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2018 року включно. Термін дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний місяць у випадку, коли жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в цьому Договорі, але не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до закінчення терміну дії цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач здійснював поставку товару на адреси торгівельних точок відповідача, що підтверджується доданими до матеріалів справи розрахунком суми боргу, видатковими накладними, актами звірки розрахунків, які підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем свої зобов`язання за Договором з оплати поставленого товару за період з травня по листопад 2018 року виконано частково.

Враховуючи наведене, позивач зазначає, що відповідач має заборгованість перед позивачем за поставлений товар за Договором №РВ023020 від 01.02.2014 року у розмірі 96455,25 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що надані позивачем видаткові накладні належним чином не оформленні, оскільки з їх тексту неможливо ідентифікувати особу та встановити повноваження особи, яка отримала товар; позивачем не надано відповідачу належним чином оформленні документи, що передбачені п. 3.6 Договору, у зв`язку з чим відповідач має право затримати оплату за товар; зобов`язання за оплату товару настане після виконання позивачем п. 3.6. Договору, тобто після надання належним чином оформлених накладних, а тому, строк оплати відповідно до умов Договору поставки не настав; на думку відповідача, строк оплати товару не настав, оскільки відсутні докази реалізації товару.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач згідно видаткових накладних, поставив відповідачу товар, а відповідач вказаний товар отримав, що підтверджується наявністю підписів та печаток/штампів сторін на вказаних видаткових накладних, копії яких залучено до матеріалів справи.

Таким чином, із зазначеного вбачається, що матеріалами справи підтверджено поставку позивачем відповідачу товару, який відповідач оплатив частково, у зв`язку із чим сума поставленого та не оплаченого товару складає 96455,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 3.4. Договору, датою поставки є дата отримання відповідачем товару на складі відповідача.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що позивач при поставці відповідної партії товару передає покупцю певну супровідну документацію.

Згідно п. 5.1. Договору, перехід права власності на товар від позивача до відповідача здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі відповідача, що підтверджується підписанням накладної.

Відповідно до ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити, як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р. (далі - Положення), згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Судом встановлено, що факт отримання товару відповідачем від позивача підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними. Факт отримання товару відповідач не оспорює, а лише вказує на недотримання вимог щодо оформлення бухгалтерських документів, у зв`язку з чим зазначає, що такі документи не є належними доказами здійснення поставки.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки/штампу самої юридичної особи, відсутність реквізитів довіреності на цю особу не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. Відтиск печатки/штампу на видатковій накладній є свідченням участі юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Крім того, ненадання позивачем супровідної документації, визначеної п. 3.6 Договору, за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати зазначену господарську операцію.

Суд звертає увагу, що будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з вимогою надати визначені Договором належним чином оформленні документи, встановивши при цьому розумний строк для їх передання, доказів відмови відповідача від Договору та повернення отриманого товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов`язань за Договором поставки у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору, відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач з часу отримання товару не скористався наданим йому нормами ст. 666 ЦК України правом встановити позивачу строк для передачі необхідних документів, що стосуються товару, а в разі невиконання вимог - відмовитися від договору та повернути товар.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що Додатковою угодою від 01.02.2014 року сторони погодили, що постачальник під час першої поставки товару передає покупцю належним чином завірені копії сертифікатів відповідності, а під час наступних поставок реквізити сертифікатів відповідності зазначаються у накладних (п. 3.6. Договору в редакції Додаткової угоди від 01.02.2014 року).

Разом з тим, ненадання податкових накладних, посвідчень якості та погоджених замовлень не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому, не звільняє відповідача від обов`язку оплатити переданий йому товар.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача про те, що строк оплати товару за вказаними видатковими накладними не настав відповідно до п. 3.6., 7.9. Договору.

Суд звертає увагу, що факт поставки товару підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Натомість, відповідач належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами заявлених до нього вимог не спростував, доказів повернення поставленого позивачем товару суду не надав.

Стосовно посилань відповідача, що позивачем не надано доказів реалізації поставленого товару, а тому, строк оплати відповідно до умов Договору не настав, суд зазначає наступне.

Дійсно, Договором передбачено обов`язок відповідача оплатити поставлений позивачем товар після його реалізації кожні 21 день.

Водночас, сторони передбачили у Договорі право відповідача повернути позивачу товар у випадку, якщо він не виходить на необхідний рівень продажу у роздрібній мережі відповідача для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності, або товар виявився неякісним при тестуванні, за умови повідомлення відповідачем позивача про обсяг та причини повернення товару, а також переліку торгівельних точок, з яких позивач зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання такого повідомлення від відповідача вивезти такий товар.

Суд звертає увагу, що поставка товару позивачем відповідачу здійснювалася у 2014 2018 роках, тобто, протягом тривалого часу, будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з повідомленням про повернення товару із зазначенням, що він не реалізований, не виходить на необхідний рівень продажу або сплив його строк придатності чи з інших причин до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що ненадання позивачем доказів реалізації товару не може свідчити про відсутність у відповідача обов`язку сплатити отриманий товар.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, метою договору поставки є отримання постачальником оплати за товар, в даному випадку обов`язками відповідача є здійснення оплати товару, а у разі його нереалізації - повернення товару.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 року у справі №30744гс17, якщо покупець не повернув отриманий під реалізацію та нереалізований ним товар в установлений договором строк, постачальник має право стягнути з нього вартість цього товару.

Разом з тим, суд звертає увагу, що факт поставки товару підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, позивачем заявлено до стягнення вартість товару, відповідач не повернув позивачу залишок нереалізованого товару, як це передбачено договорами поставки, та повністю не розрахувався за отриманий товар.

Відповідач належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами заявлених до нього вимог не спростував, доказів повернення поставленого позивачем товару та контррозрахунку заявлених позовних вимог суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 96455,25 грн. основного боргу за Договором №РВ023020 від 01.02.2014 року є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Сафар-Торг» (49000, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Трейд 1» (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 12, ) 96455 (дев`яносто шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 25 коп. заборгованості та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 06.11.2020 р.

Суддя Д.Г. Заєць