ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"09" листопада 2020 р. Справа№ 910/3185/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 (повний текст рішення складено 11.08.2020)

у справі №910/3185/20 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Європейський промисловий банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Технологій"

2. ОСОБА_1

про стягнення 5 337 330,57 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі №910/3185/20 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Технологій", ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Європейський промисловий банк" 4 850 000 грн 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 449 526 грн. 73 коп. заборгованості за процентами, 37 803 грн 84 коп. пені за порушення строків сплати основної заборгованості та процентів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Технологій" на користь Акціонерного товариства "Європейський промисловий банк" 40 029 грн. 98 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Європейський промисловий банк" 40 029 грн 98 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі №910/3185/20 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржником заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 справу № 910/3185/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №910/3185/20 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі №910/3185/20 залишено без руху. Роз`яснено ОСОБА_1 , що протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали апелянт має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 120 089, 94 грн.

02.11.2020 від ОСОБА_1 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору та заява про усунення недоліків, до якої додана довідка про доходи за період жовтень 2019- вересень 2020.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.03.2018 у справі №916/1726/17).

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Так, звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, останнє було обґрунтовано тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта.

Довідка ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 по вересень 2020 від 13.10.2020 №МТ000000002, яка видана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Технологій", тобто самим ОСОБА_1 , не охоплює весь попередній рік, що передує зверненню із апеляційною скаргою та не є доказом доходу за попередній календарний рік, а отже не є належним доказом відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, надана довідка не спростовує отримання апелянтом прибутку із інших джерел доходів.

Водночас, жодних доказів на підтвердження можливості сплати судового збору до прийняття постанови у справі до клопотання не надано.

Отже, клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 6 статті 260 та ч. 3 статті 262 ГПК України встановлено, що питання про відкриття апеляційного провадження у справі, про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 статті 260 ГПК України).

Згідно з ч. 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 статті 174 ГПК України).

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 260 ГПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Повернути без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі №910/3185/20.

2. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

3.Повернути матеріали справи №910/3185/20 до місцевого господарського суду.

4.Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку встановленому ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун