ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року Справа № 915/1884/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

представник позивача в судове засідання не з`явився,

представник відповідача в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства Науково виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, 54018, м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 42а;

до відповідача: Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83), 55340, Миколаївська область, Арбузинський р-н, смт.Костянтинівка, вул.Володимирська, 1;

про: стягнення вартості майна

Державне підприємство Науково виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №17/1-5913 від 08.08.2019 (з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог №17/1-7212 від 25.09.2019) про стягнення з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) коштів у розмірі 646 620,00 грн., як вартості неповернутого майна.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15 травня 1985 між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з предметом якого позивач, як орендодавець, здає, а відповідач, як орендар, приймає в орендне користування обладнання в справному стані за переліком. Майно передавалося за довіреностями, товарно-транспортними накладними, актами передачі в оренду основних засобів. У 2017 році позивач вирішив повернути своє майно та звернувся з заявою до відповідача, в якій просив повернути і здати за актом приймання передачі обладнання або направити на адресу позивача проект договору оренди для належного оформлення прав користування обладнання, але відповідач повністю проігнорував вимоги позивача. Позивач вважає, що договірні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Вказує, що зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою зобов`язати відповідача передати позивачу за актом приймання передачі обладнання в кількості 52 одиниці обов`язковою наявністю апаратури, що містять дорогоцінні метали, загальною вартістю 646 620,00 грн. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/91/18 зобов`язано Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) передати Державному підприємству Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект за актом приймання-передачі обладнання в кількості 52 одиниці, з обов`язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 646620,00 грн. Рішення набрало законної сили 31.08.2018. Після набрання рішенням законної сили, відповідач добровільно майно не повернув, внаслідок чого ДП НВКГ Зоря-Машпроект було змушено звернутися до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду. Постановою від 05.11.2018 державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження ВП №57594154 про зобов`язання відповідача передати позивачу його майно. У зв`язку з тим, що судове рішення виконати без участі відповідача неможливо, постановою державного виконавця від 26.06.2019 виконавче провадження ВП№57594154 було закінчено, а виконавчий документ направлено до суду, що його видав. З посиланням на ст.ст. 11, 15, 16, 317, 319, 1213 Цивільного кодексу України позивач вважає, що відповідач має відшкодувати ДП НВКГ Зоря Машпроект вартість неповернутого майна в кількості 52 одиниці обладнання загальною вартістю 646 620,00 грн.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року (з урахуванням ухвали суду від 20.08.2019 року про виправлення описки) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/1884/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.09.2019 року.

18.09.2019 року підготовче засідання відкладено на 15.10.2019 року.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 05.11.2019 року.

31.10.2019 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України зупинити провадження у справі №915/1884/19 до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №915/91/18. В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 24.10.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) на ухвалу Південно західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 у справі №915/91/18 якою повернуто апеляційну скаргу Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2019 по справі №915/91/18.

05.11.2019 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заперечення на заяву про зупинення провадження справі. В обґрунтування зазначає, що рішенням суду від 03.08.2018 у справі №915/91/18 задоволено позов ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» до Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) про повернення майна із незаконного володіння загальною вартістю 646 620,00 грн. та зобов`язано відповідача повернути майно, що належить позивачу. Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) 03.07.2019 звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2019 №915/91/18 в задоволенні заяви було відмовлено. Не погодившись із вказаною ухвалою відповідач оскаржив її до Південно-західного апеляційного господарського суду. Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 №915/91/18 апеляційну скаргу відповідача було повернуто апелянту через те, що ним не були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 09.09.2019. Позивач зазначає, що саме ухвала апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №915/91/18 оскаржена відповідачем в касаційному порядку. Вказує, що ухвала про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами від 30.07.2019 №915/91/18 не скасована та набрала законної сили так само законної сили набрало рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 №915/91/18, тому підстав для зупинення провадження у справі №915/1884/19 немає.

Суд розглянувши заяву відповідача, ухвалив відхилити заяву про зупинення провадження у справі №915/1884/19 до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №915/91/18, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №915/91/18, так як ухвала про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами від 30.07.2019 №915/91/18 не скасована та набрала законної сили так само законної сили набрало рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 №915/91/18, тому підстав для зупинення провадження у справі №915/1884/19 немає.

01.11.2019 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд повернути уточнену позовну заяву позивача, оскільки ГПК не передбачає право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення позовних вимог. Вказує, що відповідач не направив на адресу відповідача додатки які зазначені в заяві про уточнення позовної заяви, що позбавляє відповідача можливості надати відзив на уточнену позовну заяву.

Представник позивача в підготовчому засіданні 05.11.2019 вказує, що додатки зазначені до заяви №17/1-7464 від 30.09.2019 не направлялись на адресу суду та на адресу відповідача, оскільки були направлені раніше разом з позовною заявою №17/1-5913 від 08.08.2019 та процесуально не передбачений обов`язок щодо повторного їх направлення, що спростовує твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст.80 ГПК України.

Також позивачем зазначено, що заявою №17/1-7464 від 30.09.2019 підприємство в обґрунтування позовних вимог змінює посилання на норми матеріального права.

Розглянувши заяву відповідача щодо процесуальних питань, заслухавши представника позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог.

У зв`язку з цим господарський суд, зазначає, що заявою №17/1-7212 від 25.09.2019 позивач саме змінює посилання на норми матеріального права у позовній заяві.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляд по суті на 05.12.2019 року.

15.11.2019 року до суду від відповідача надійшла відповідь на заперечення на заяву про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року судове засідання відкладено на 14.01.2020 року.

13.01.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про зупинення провадження у справі (а.с. 156-157). Зазначає, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 знаходиться на стадії перегляду, а тому воно не може слугувати підставою для задоволення позову в межах справи №915/1884/19. Наголошує на тому, що при розгляді справи №915/91/18 ціна позову як визначена вартість майна не розглядалась, не встановлювалась судом та не визнавалась відповідачем, так як предметом позову у справі №915/91/18 було передання/повернення обладнання з оренди. Зазначає, що позивачем документально не підтверджено вартість майна, а тим більш з урахуванням фізичного зносу та залишкової вартості обладнання. Вказує, що відповідач не зможе виконати рішення суду, оскільки не є правонаступником ІН-316/83 УІН УВС в Миколаївській області. Просить суд зупинити провадження у справі №915/1884/19 до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №915/91/18. В обґрунтування клопотання зазначає, що 03.07.2019 відповідач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою про перегляд Рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018р. у справі № 915/91/18 за нововиявленими обставинами. Ухвалою від 05.07.2019 суд прийняв заяву за нововиявленими обставинами до розгляду та відкрив провадження з моменту відкриття провадження рішення господарського суду від 03.08.2018 знаходиться в стадії перегляду. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2019 у справі №915/91/18 в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами було відмовлено, але зазначена ухвала, законної сили не набрала, оскільки була оскаржена відповідачем до Південно західного апеляційного господарського суду. Вказує, що остаточне рішення щодо розгляду заяви за нововиявленими обставинами, до теперішнього часу не прийняте, оскільки постановою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року касаційна скарга Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» задоволена. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 скасовано повністю, справу № 915/91/18 передано на розгляд суду апеляційної інстанції. Зазначає, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018р. у справі №915/91/18 знаходиться на стадії перегляду, а тому воно не може слугувати підставою для задоволення позову в межах справи № 915/1884/19. Оскільки перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення є окремою формою судового процесу, та воно встановлює факт обставин, які існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, і не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа, але вони мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, а тому, саме Ухвала апеляційного, суду від 25.09.2019 №915/91/18 оскаржена, відповідачем в касаційному порядку. Вказує, що справа № 915/1884/19 є похідною (пов`язаною) від справи №915/91/18, оскільки позивач обґрунтовує свій позов посиланням на судове рішення у справі 915/91/18, не дивлячись на те, що судове рішення у справі 915/91/18 знаходиться в стадії перегляду. Неможливість розгляду справи обумовлена тим, що рішення апеляційного суду, встановлює обставини, що впливають на збір і оцінку доказів у цій справі №915/1884/19, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, а то і взагалі відсутність предмету спору у справі №915/1884/19.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року провадження у справі №915/1884/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №915/91/18.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року провадження у справі №915/1884/19 поновлено, судове засідання призначено на 09.11.2020 року.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання 09.11.2020 року не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду від 08.10.2020 року.

09.11.2020 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

В період з 1981 по 1989 роки Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект передавало Державній установі Арбузинська виправна колонія (№ 83) (первісний відповідач), правонаступником якого виступає Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) (новий відповідач), у тимчасове користування, зокрема, наступне обладнання:

1) верстат внутрішлифувальний 3А250, інвентарний № 006063, заводський № 180;

2) верстат обдирно-шліфувальний 3М636, інвентарний № 006232, заводський № 274;

3) верстат горизонтально-фрезерний UF222, інвентарний № 006668, заводський № 60024;

4) верстат вертикально-фрезерний 6М12П, інвентарний № 007013, заводський № 1715;

5) верстат плоскошліфувальний 3Г71, інвентарний № 007359, заводський № 4710;

6) верстат токарно-гвинторізний 1К62, інвентарний № 007409, заводський № НОМЕР_1 ;

7) автомат відрізний круглопильний 8В66А, інвентарний № 008102, заводський № 4476;

8) верстат круглошліфувальний 3К12, інвентарний № 008349, заводський № б/н;

9) верстат для порізки труб СРЗТ-1М, інвентарний № 008725, заводський № 42;

10) верстат вертикально-свердлильний 2Г106П, інвентарний № 009304, заводський № 701;

11) електропіч ОКБ-194А, інвентарний № 014846, заводський № 368;

12) кран електричний однобалковий опорний 1А3, інвентарний № 018910, заводський № 3741;

13) верстат токарно-карусельний двостійковий 1553, інвентарний № НОМЕР_2 , заводський № 501;

14) верстат токарний патронний РТ39, інвентарний № 006713, заводський № 349;

15) верстат токарно-гвинторізний 1А64, інвентарний № 007069, заводський № 1728;

16) верстат токарно-гвинторізний РТ131, інвентарний № 007164, заводський № 7;

17) верстат токарно-гвинторізний 165, інвентарний № 007214, заводський № 6054;

18) верстат лоботокарний РТ539, інвентарний № 007572, заводський № 6;

19) верстат токарний РТ445, інвентарний № 007612, заводський № 2;

20) верстат токарно-карусельний двостійковий 1525Ф1, інвентарний № 008219, заводський № 42;

21) верстат токарно-гвинторізний 1К62, інвентарний № 007104, заводський № 649140;

22) прес гідравлічний П-474А, інвентарний № 012437, заводський № 4925;

23) прес однокривошипний К-2130, інвентарний № 012512, заводський № 4319;

24) прес однокривошипний КД-2330, інвентарний № 012516, заводський № 1134;

25) прес однокривошипний АККД 2330, інвентарний № 012642, заводський № 1806;

26) прес однокривошипний К2130В, інвентарний № 012647, заводський № 1193;

27) прес однокривошипний КД2128Е, інвентарний № 012651, заводський № 3627;

28) прес однокривошипний К2130В, інвентарний № 012655, заводський № 1378;

29) прес однокривошипний П6330, інвентарний № 012690, заводський № 5172-3638;

30) прес однокривошипний АККЕ2130, інвентарний № 012702, заводський № 106;

31) прес однокривошипний АККЕ2130, інвентарний № 012703, заводський № 109;

32) прес однокривошипний АККЕ2330, інвентарний № 012708, заводський № 1912;

33) прес однокривошипний АККЕ2330, інвентарний № 012709, заводський № 1884;

34) барабан очисний 41114, інвентарний № 012991, заводський № 211;

35) барабан очисний 41114, інвентарний № 012992, заводський № 185;

36) ножиці кривошипні листові Н-3121, інвентарний № 012660, заводський № 11427;

37) прес гвинтовий Ф1734, інвентарний № НОМЕР_3 , заводський № 613;

38) випрямляч зварювальний ВС-600, інвентарний № НОМЕР_4 , заводський № 247;

39) випрямляч зварювальний ВС-600, інвентарний № НОМЕР_5 , заводський № 338;

40) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014313, заводський № 115;

41) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014314, заводський № 123;

42) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014368, заводський № 349;

43) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014369, заводський № 351;

44) п/автомат звар. Гранит 3У3 з джерелом живлення ВДУ-506, інвентарний № 014392, заводський № 4098;

45) п/авт.звар.ПСС-201 з джерелом живлення ВДГ-303, інвентарний № 014460, заводський № б/н;

46) газифікатор УГ-200М, інвентарний № 092590, заводський № 1894;

47) газифікатор УГ-200М, інвентарний № 092591, заводський № 1895;

48) посудина накопич. для зберігання зрідженого газу УДХ-8, інвентарний № 092592, заводський № 599;

49) верстат токарно-карусельний 1525, інвентарний № 007816, заводський № 119;

50) верстат точильно-шліфувальний 3Б634, інвентарний № 008496, заводський № 51543;

51) прес-ножиці комбіновані С-229А, інвентарний № 012637, заводський № б/н;

52) верстат вертикально-фрезерний 6Н13П, інвентарний № 006623, заводський № 2317.

15 травня 1985 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з предметом якого позивач, як орендодавець, здає, а відповідач, як орендар, приймає в орендне користування обладнання в справному стані за переліком (п. 1).

За умовами договору:

2. Орендатор щоквартально проводить орендну плату за оренду обладнання у випадку незабезпеченості орендодавцем вищеперерахованого обладнання роботою орендар звільняється від орендної плати. Орендна плата визначається в розмірі амортизаційних відрахувань на обладнання.

3. Даний договір діє з 1 січня 1985 року до 31 грудня 1987 року, якщо одна зі сторін до закінчення строку дії договору не заявить про його розірвання.

4. За закінченням строку дії договору орендатор зобов`язаний продовжити договір на наступний строк або ж повернути обладнання в повній справності, доставивши його орендодавцю своїм транспортом.

8. Все обладнання, передане в оренду протягом строку дії договору, автоматично включається в даний договір, орендна плата проводиться на загальних умовах.

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

У лютому 2018 Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект (далі ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державної установи Арбузинська виправна колонія (№83) (далі ДУ Арбузинська виправна колонія (№83)) в якій просило зобов`язати відповідача передати за актом приймання-передачі обладнання, з обов`язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 646 620,00 грн.

07.03.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням № 17/1-1648 від 06.03.2018 про заміну неналежного відповідача належним.

Ухвалою суду від 28.03.2018 за клопотанням позивача № 17/1-1648 від 06.03.2018 замінено первісного відповідача Державну установу Арбузинська виправна колонія (№ 83) () у справі № 915/91/18 на належного відповідача Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) (55340, Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, ).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 позов задоволено, зобов`язано Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) передати Державному підприємству Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект за актом приймання-передачі обладнання в кількості 52 одиниці, з обов`язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 646 620,00 грн., а саме:

1) верстат внутрішлифувальний 3А250, інвентарний № 006063, заводський № 180;

2) верстат обдирно-шліфувальний 3М636, інвентарний № 006232, заводський № 274;

3) верстат горизонтально-фрезерний UF222, інвентарний № 006668, заводський № 60024;

4) верстат вертикально-фрезерний 6М12П, інвентарний № 007013, заводський № 1715;

5) верстат плоскошліфувальний 3Г71, інвентарний № 007359, заводський № 4710;

6) верстат токарно-гвинторізний 1К62, інвентарний № 007409, заводський № НОМЕР_1 ;

7) автомат відрізний круглопильний 8В66А, інвентарний № 008102, заводський № 4476;

8) верстат круглошліфувальний 3К12, інвентарний № 008349, заводський № б/н;

9) верстат для порізки труб СРЗТ-1М, інвентарний № 008725, заводський № 42;

10) верстат вертикально-свердлильний 2Г106П, інвентарний № 009304, заводський № 701;

11) електропіч ОКБ-194А, інвентарний № 014846, заводський № 368;

12) кран електричний однобалковий опорний 1А3, інвентарний № 018910, заводський № 3741;

13) верстат токарно-карусельний двостійковий 1553, інвентарний № НОМЕР_2 , заводський № 501;

14) верстат токарний патронний РТ39, інвентарний № 006713, заводський № 349;

15) верстат токарно-гвинторізний 1А64, інвентарний № 007069, заводський № 1728;

16) верстат токарно-гвинторізний РТ131, інвентарний № 007164, заводський № 7;

17) верстат токарно-гвинторізний 165, інвентарний № 007214, заводський № 6054;

18) верстат лоботокарний РТ539, інвентарний № 007572, заводський № 6;

19) верстат токарний РТ445, інвентарний № 007612, заводський № 2;

20) верстат токарно-карусельний двостійковий 1525Ф1, інвентарний № 008219, заводський № 42;

21) верстат токарно-гвинторізний 1К62, інвентарний № 007104, заводський № 649140;

22) прес гідравлічний П-474А, інвентарний № 012437, заводський № 4925;

23) прес однокривошипний К-2130, інвентарний № 012512, заводський № 4319;

24) прес однокривошипний КД-2330, інвентарний № 012516, заводський № 1134;

25) прес однокривошипний АККД 2330, інвентарний № 012642, заводський № 1806;

26) прес однокривошипний К2130В, інвентарний № 012647, заводський № 1193;

27) прес однокривошипний КД2128Е, інвентарний № 012651, заводський № 3627;

28) прес однокривошипний К2130В, інвентарний № 012655, заводський № 1378;

29) прес однокривошипний П6330, інвентарний № 012690, заводський № 5172-3638;

30) прес однокривошипний АККЕ2130, інвентарний № 012702, заводський № 106;

31) прес однокривошипний АККЕ2130, інвентарний № 012703, заводський № 109;

32) прес однокривошипний АККЕ2330, інвентарний № 012708, заводський № 1912;

33) прес однокривошипний АККЕ2330, інвентарний № 012709, заводський № 1884;

34) барабан очисний 41114, інвентарний № 012991, заводський № 211;

35) барабан очисний 41114, інвентарний № 012992, заводський № 185;

36) ножиці кривошипні листові Н-3121, інвентарний № НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_7 ;

37) прес гвинтовий Ф1734, інвентарний № НОМЕР_3 , заводський № 613;

38) випрямляч зварювальний ВС-600, інвентарний № НОМЕР_4 , заводський № 247;

39) випрямляч зварювальний ВС-600, інвентарний № НОМЕР_5 , заводський № 338;

40) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014313, заводський № 115;

41) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014314, заводський № 123;

42) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014368, заводський № 349;

43) блок баластних реостатів ББР-1200 У5, інвентарний № 014369, заводський № 351;

44) п/автомат звар. Гранит 3У3 з джерелом живлення ВДУ-506, інвентарний № 014392, заводський № 4098;

45) п/авт.звар.ПСС-201 з джерелом живлення ВДГ-303, інвентарний № 014460, заводський № б/н;

46) газифікатор УГ-200М, інвентарний № 092590, заводський № 1894;

47) газифікатор УГ-200М, інвентарний № 092591, заводський № 1895;

48) посудина накопич. для зберігання зрідженого газу УДХ-8, інвентарний № 092592, заводський № 599;

49) верстат токарно-карусельний 1525, інвентарний № 007816, заводський № 119;

50) верстат точильно-шліфувальний 3Б634, інвентарний № 008496, заводський № 51543;

51) прес-ножиці комбіновані С-229А, інвентарний № 012637, заводський № б/н;

52) верстат вертикально-фрезерний 6Н13П, інвентарний № 006623, заводський № 2317.

Також рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 стягнуто з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект суму сплаченого судового збору в розмірі 9 699,30 грн.

Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 31.08.2018.

04.09.2018 судом першої інстанції видані відповідні накази на виконання судового рішення.

У липні 2019 ДП Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) звернулося до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/91/18 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/91/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2019 у задоволенні заяви ДП Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/91/18 за нововиявленими обставинами відмовлено, рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/91/18 залишено в силі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 року ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2019 по справі №915/91/18 залишено без змін.

Після набрання рішенням законної сили, відповідач добровільно майно не повернув, внаслідок чого ДП НВКГ Зоря-Машпроект звернулось до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановою від 05.11.2018 державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження ВП №57594154 (а.с. 26).

У зв`язку з тим, що судове рішення виконати без участі відповідача неможливо, постановою державного виконавця від 26.06.2019 виконавче провадження ВП№57594154 було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (а.с. 27).

У постанові від 26.06.2019 року зазначено, що державним виконавцем вжито всі заходи примусового виконання, передбачені Законом України Про виконавче провадження. До боржника у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження застосовано штрафні санкції та направлена заява про злочин до правоохоронних органів для притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб, відповідальних за виконання рішення суду.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З посиланням на ст.ст. 11, 15, 16, 317, 319, 1213 Цивільного кодексу України позивач вважає, що відповідач має відшкодувати ДП НВКГ Зоря Машпроект вартість неповернутого майна в кількості 52 одиниці обладнання загальною вартістю 646 620,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 позов задоволено, зобов`язано Державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83) передати Державному підприємству Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект за актом приймання-передачі обладнання в кількості 52 одиниці, з обов`язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 646 620,00 грн.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 набрало законної сили 31.08.2018 року.

У зазначеному рішенні визначена вартість майна, яке підлягає поверненню - 646 620,00 грн.

Оскільки рішення суду не виконано, а виконавче провадження з виконання рішення закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з тим що судове рішення виконати без участі відповідача неможливо, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості неповернутого майна в сумі 646 620,00 грн є обгрунтованою.

Судом відхиляються посилання відповідача на те, що при розгляді справи №915/91/18 ціна позову як визначена вартість майна не розглядалась, не встановлювалась судом та не визнавалась відповідачем, так як предметом позову у справі №915/91/18 було передання/повернення обладнання з оренди.

Так, предметом спору у справі №915/91/18 було зобов`язання відповідача передати позивачу за актом приймання-передачі обладнання в кількості 52 одиниці, з обов`язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 646 620,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У рішенні суду від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 визначено вартість майна, яке підлягає поверненню.

Крім того, у рішенні Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 зазначено, що передане позивачем відповідачу обладнання на даний час перебуває у користуванні відповідача, що підтверджується протоколом засідання інвентаризаційної комісії від 11.11.2016, інвентаризаційним описом основних засобів від 11.11.2016 та актом інвентаризації основних засобів від 16.11.2016. При цьому, інвентаризаційний опис основних засобів від 11.11.2016 та акт інвентаризації основних засобів від 16.11.2016 підписаний, у т. ч. і уповноваженим представником відповідача без зауважень і заперечень. 13.03.2017 позивач оформив адресований відповідачу лист № 03/1-1934 про повернення обладнання у загальній кількості 52 одиниці. За інформацією позивача, яка не спростована відповідачем, викладені в листі № 03/1-1934 від 13.03.2017 вимоги відповідачем не були задоволені та відповіді на даний лист позивачем не отримано. 01 серпня 2018 року повноважний представник відповідача Крістофоль О.С, що діє на підставі довіреності № 6.1/102/Тмш від 27.03.2018, звернувся до суду з заявою б/н від 01.08.2018 (вх. № 9539/18) про визнання позову відповідачем, згідно зі ст. ст. 191, 170 ГПК України. У вказаній заяві відповідач в повному обсязі визнає позовні вимоги Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект щодо повернення майна у кількості 52 одиниці загальною вартістю 646620,00 грн., яке було передано Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект згідно договору оренди від 15.05.1985 до Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83).

Враховуючи викладене, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18 визначено вартість майна, яке підлягає поверненню, а також встановлено факт визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є:

1) ухвали;

2) рішення;

3) постанови;

4) судові накази.

Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 року у справі №915/91/18, не доказуються при розгляді даної справи №915/1884/19.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 9 699,30 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83) (55340, Миколаївська область, Арбузинський р-н, смт Костянтинівка, вул. Володимирська, 1; ) на користь Державного підприємства Науково виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 42а; ) вартість неповернутого майна в сумі 646 620,00 грн та судовий збір у сумі 9 699,30 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцеві положення ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.11.2020.

Суддя Н.О. Семенчук