Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/465/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області

до Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка"

про припинення права постійного користування земельною ділянкою, скасування державного акта на право постійного користування землею та зобов`язання повернути земельну ділянку загальною площею 7 га,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від прокуратури - Прокопчук О.В., посвідчення № 045391 від 30.12.2016 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B2WK.

У судовому засіданні 2 листопада 2020 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року заступник керівника Здолбунівської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області (далі - Рада, позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка" (далі - Заклад, відповідач), в якій просить:

- припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 7 га, розташованої на території Гощанського району Рівненської області, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації об`єктів міжгосподарського санаторію, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданого 30.12.1997 р. Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" ();

- скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії І-РВ №002197, виданий 30.12.1997 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () та запис про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65;

- зобов`язати ДЗОВСТ "Агатівка" () повернути земельну ділянку загальною площею 7 га, що фактично ним використовується, до земель комунальної власності Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області () шляхом складання актів прийому-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Рівненської обласної ради народних депутатів від 22.05.1984 р. № 142 та рішенням Гощанської районної ради від 03.12.1997 р. № 87 у постійне користування Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () передано земельні ділянки загальною площею 7 га для розміщення та експлуатації об`єктів міжгосподарського санаторію. На підставі вказаних рішень 30.12.1997 р. Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" видано Державний акт серії І-РВ № 002197 на право постійного користування земельними ділянками загальною площею 7 га, розташованими на території Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65. 12.02.2008 р. проведено державну реєстрацію припинення Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 р. про визнання юридичної особи банкрутом. Прокурор, посилаючись на ст. ст. 80, 91, 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказує на те, що право постійного користування земельною ділянкою припиняється у разі припинення юридичної особи. 20.09.2004 р. проведена державна реєстрація нової юридичної особи шляхом заснування ПЗ ГДСОК "Агатівка" (), 21.10.2011 р. перейменований в Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка", яким на теперішній час за відсутності оформленого у встановленому законом порядку права на землю використовується земельна ділянка, що перебувала у постійному користуванні Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" на підставі Державного акту серії І-РВ № 002197. Таким чином, прокурор, посилаючись на ст. ст. 92, 123, 125, 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), зазначає, що Закладом не було здійснено жодних дій щодо оформлення або переоформлення права постійного користування земельною ділянкою площею 7 га. Приймаючи до уваги положення чинного законодавства, право постійного користування земельною ділянкою площею 7 га підлягає припиненню, у зв`язку із внесенням 12.02.2008 р. до Єдиного державного реєстру відомостей про припинення Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка", а державний акт на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65, підлягає скасуванню. Також прокурор зазначає, що відповідачем користування спірною земельною ділянкою здійснюється в порушення ст. ст. 92, 116, 122-125, 134 ЗК України, тобто за відсутності оформленого у встановленому порядку права. У зв`язку із чим прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка, загальною площею 7 га, підлягає поверненню до земель комунальної власності Ради.

Ухвалою суду від 25 травня 2020 року позовну заяву прокурора від 20.05.2020 р. № 35/1-473вих-20 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Одночасно вказаною ухвалою зупинено провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

31 липня 2020 року від прокурора на адресу суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (а.с. 90).

Ухвалою суду від 4 серпня 2020 року провадження у даній справі поновлено та призначено підготовче засідання на 7 вересня 2020 року.

7 вересня 2020 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 99-100).

Ухвалою суду від 7 вересня 2020 року підготовче засідання відкладено на 24 вересня 2020 року.

14 вересня 2020 року від Ради через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 11.09.2020 р. № 02-26/875 (а.с. 111). В даній заяві Рада повністю визнає та підтримує позовні вимоги прокурора та просить задовольнити позов. Також в даній заяві Рада просить розглянути справу без участі останньої.

24 вересня 2020 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 112-113).

Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 31 жовтня 2020 року включно та відкладено підготовче засідання на 12 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року підготовче засідання відкладено на 21 жовтня 2020 року.

16 жовтня 2020 року від прокурора у справі через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання, в якому останній просить долучити до матеріалів справи лист Горбаківської сільської ради Гощанського району № 02-26/960 від 15.10.2020 р. та лист Здолбунівської місцевої прокуратури № 35/1-200вих.-20 від 26.02.2020 р. (а.с. 130-132).

19 жовтня 2020 року від Ради через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 16.10.2020 р. № 02-26/963 (а.с. 134). В даній заяві Рада повністю визнає та підтримує позовні вимоги прокурора та просить задовольнити позов. Також в даній заяві Рада просить розглянути справу без участі останньої.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 2 листопада 2020 року.

16 жовтня 2020 року від прокурора у справі на адресу суду надійшло клопотання, в якому останній просить долучити до матеріалів справи належним чином завірену копію ухвали Корецького районного суду від 02.09.2020 р. та Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197 (а.с. 149-155).

У судовому засіданні 2 листопада 2020 року прокурор у справі підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Позивач у судове засідання 2 листопада 2020 року також не з`явився, однак 19.10.2020 р. від останнього через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 16.10.2020 р. № 02-26/963 про розгляд справи за відсутності представника Ради.

Крім того, відповідач у судове засідання 2 листопада 2020 року також не з`явився, про дату, час і місце даного був повідомлений належним чином, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 645 (а.с. 146). В той час, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

З урахуванням заяви Ради від 16.10.2020 р. № 02-26/963 та враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 02.11.2020 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останніх.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", яка визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1 - 3 ч. 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч. 7).

Зважаючи на викладене, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд, здійснивши перевірку наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, встановив, що прокурор звертався до Ради з листом від 26.02.2020 р. № 35/1-200вих-20, в якому просив надати в термін до 11.03.2020 р. інформацію про вжиті Радою заходи щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою та її повернення у власність сільської ради.

Також з матеріалів справи вбачається, що на лист прокурора від 20.05.2020 р. № 35/1-471вих-20 Рада листом від 15.10.2020 р. № 02-26/960 проінформувала, що ДСОК "Агатівка" використовує земельну ділянку площею 7,0 га без правовстановлюючих документів. Також Рада зазначила, що про неправомірне використання земельної ділянки керівництву ДСОК "Агатівка" відомо. Крім того, Рада зазначила, що остання з відповідним позовом до суду не зверталась і не буде звертатися, оскільки у штаті сільської ради відсутня посада юриста, а також не закладені кошти на сплату судового збору.

За таких обставин прокурор надав позивачу розумний строк для забезпечення йому можливості відреагувати на порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, зокрема шляхом подання позову, однак останній в межах вказаного строку поданий не був.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Беручи до уваги усі встановлені обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020, підстав для відступу від якої немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Статтею 84 ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Рішенням Рівненської обласної ради народних депутатів від 22 травня 1984 року № 142 та рішенням Гощанської районної ради від 3 грудня 1997 року № 87 у постійне користування Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () передано земельні ділянки загальною площею 7 га для розміщення та експлуатації об`єктів міжгосподарського санаторію.

На підставі вказаних рішень 30 грудня 1997 року Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" видано Державний акт серії І-РВ № 002197 на право постійного користування земельними ділянками загальною площею 7 га, розташованими на території Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65.

12 лютого 2008 року проведено державну реєстрацію припинення Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" () на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 22 січня 2008 року про визнання юридичної особи банкрутом.

15 вересня 2004 року загальними зборами засновників Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" прийнято рішення про реформування Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" в Позашкільний заклад Гощанський дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Агатівка" (далі - ПЗ ГДСОК "Агатівка").

В подальшому, 20 вересня 2004 року проведена державна реєстрація нової юридичної особи шляхом заснування ПЗ ГДСОК "Агатівка" (), який 21 жовтня 2011 року перейменований в Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка".

Відомості про юридичних осіб, правонаступником яких є Заклад, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Вищевказане підтверджується також статутами ПЗ ГДСОК "Агатівка" та Закладу.

Відповідно до ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Статтею 141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є зокрема припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Приймаючи до уваги припинення Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка", якому було надано спірну земельну ділянку у постійне користування без зазначення наступних правонаступників, право постійного користування земельною ділянкою площею 7 га, розташованою на території Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, за Гощанським міжгосподарським санаторієм "Агатівка" підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Ради про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 7 га, розташованої на території Гощанського району Рівненської області, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації об`єктів міжгосподарського санаторію, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданого 30.12.1997 р. Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог прокурора в особі Ради про скасування Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданий 30.12.1997 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () та запису про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65 слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Судом встановлено, що Державний акт на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197 був виданий та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" на підставі рішення Рівненської обласної ради народних депутатів від 22 травня 1984 року № 142 та рішення Гощанської районної ради від 3 грудня 1997 року № 87.

Враховуючи припинення Гощанського міжгосподарського санаторію "Агатівка" без зазначення правонаступників Державний акт серії І-РВ № 002197 на право простійного користування земельною ділянкою площею 7 га, розташованою на території Гощанського району Рівненської області, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що вимоги про скасування запису про реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65 та скасування запису про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197 є похідними від скасування Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, вимоги про скасування запису про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197 також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора в особі Ради про скасування Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданий 30.12.1997 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () та запису про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того суду зазначає, що 01.01.2013 р., у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про державний земельний кадастр", постанови КМУ від 17.10.2012 р. № 1051 "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" та відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме органом державної реєстрації прав. Тобто з 01.01.2013 р. територіальні органи Держгеокадастру України позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України.

Щодо позовних вимог прокурора в особі Ради про зобов`язання ДЗОВСТ "Агатівка" () повернути земельну ділянку загальною площею 7 га, що фактично ним використовується, до земель комунальної власності Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області () шляхом складання актів прийому-передачі, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Порядок передачі в оренду земельних ділянок визначений ст. 124 ЗК України, згідно якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до положень ЗК України, обов`язковими умовами для одержання земельної ділянки у користування є прийняття відповідного рішення уповноваженим органом, розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та проведення земельних торгів щодо продажу права оренди цієї земельної ділянки.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 2 ст. 92 ЗК України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування; вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку.

Законодавство України не передбачає автоматичну видачу нового державного акту на право постійного користування земельною ділянкою або відповідного свідоцтва у разі зміни назви або організаційно-правової форми землекористувача. Крім того, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою лише посвідчує факт надання такого права конкретній юридичній особі, в той час, як порядок отримання, виникнення та оформлення такого права визначений нормами ЗК України.

Так, у листі Державного агентства земельних ресурсів України від 28.08.2013 р. № 15536/17/4-13 "Про надання роз`яснення щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою" зазначено, що після реорганізації новоствореній юридичній особі необхідно звернутися із клопотанням до відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, з урахуванням їх компетенцій, визначених статтею 122 ЗК України, з метою переоформлення права постійного користування земельними ділянками, у порядку, встановленому статтею 123 цього ж Кодексу.

В свою чергу, Закладом () жодних дій щодо оформлення чи переоформлення права користування спірною земельною ділянкою не вчинялось.

Таким чином, спірна земельна ділянка загальною площею 7 га перебуває у фактичному користуванні новоствореної юридичної особи - Закладу (). Однак вказана юридична особа не є підприємством державної або комунальної власності, а тому на неї не поширюється дія ст. 92 ЗК України щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2007 року між Радою та Закладом укладено договір оренди землі № 36, яким надано в оренду земельну ділянку під приміщеннями санаторію.

Згідно інформації Ради від 03.03.2020 р. № 02-26/298 на підставі рішення сесії Ради № 458 від 23.03.2009 р. "Про затвердження нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Горбаківської сільської ради" сільська рада звернулася до Закладу з пропозицією внести зміни до договору оренди в частині суми нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати. Однак Заклад відмовився вносити до договору відповідні зміни, надав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-РВ № 002197 від 30.12.1997 р. Незважаючи на наявність акту на право постійного користування земельною ділянкою, Закладом 23.01.2007 р. було укладено договір оренди землі № 36 та сплачувалась відповідна орендна плата, чим визнано втрату чинності державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-РВ № 002197. Після відмови внести зміни до договору оренди землі Закладом сплачувалась орендна плата за умовами договору до 2012 року, не зважаючи на закінчення терміну дії договору 27.01.2009 р.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що рішення про передачу спірної земельної ділянки у постійне користування Закладу Радою не приймалося, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування Закладу не розроблявся та не затверджувався, земельні торги щодо земельної ділянки не проводилися, реєстрація прав Закладу на вказану земельну ділянку у встановленому чинним законодавством порядку не здійснювалася, на даний час користування Закладом спірною земельною ділянкою здійснюється в порушення вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, спірна земельна ділянка, загальною площею 7 га, підлягає поверненню до земель комунальної власності Ради.

Таким чином, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог прокурора в особі Ради про зобов`язання ДЗОВСТ "Агатівка" () повернути земельну ділянку загальною площею 7 га, що фактично ним використовується, до земель комунальної власності Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області () шляхом складання актів прийому-передачі.

У рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області до Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка" про припинення права постійного користування земельною ділянкою, скасування державного акта на право постійного користування землею та зобов`язання повернути земельну ділянку загальною площею 7 га, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 6 306 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 7 га, розташованої на території Гощанського району Рівненської області, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації об`єктів міжгосподарського санаторію, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданого 30.12.1997 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" ().

Скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії І-РВ № 002197, виданий 30.12.1997 Гощанському міжгосподарському санаторію "Агатівка" () та запис про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії І-РВ № 002197, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65.

Дитячому закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка" (35408, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Симонів, ) повернути земельну ділянку загальною площею 7 га, що фактично ним використовується, до земель комунальної власності Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області (35433, Рівненська обл., Гощанський р-н, вул. Центральна, 29, ) шляхом складання актів прийому-передачі.

Стягнути з Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Агатівка" (35408, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Симонів, ) на користь прокуратури Рівненської області (33000, м. Рівне, вул. 16-го Липня, 52, МФО 820172, , банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800, р/р НОМЕР_1 ) 6 306 (шість тисяч триста шість) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 16 листопада 2020 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу (35433, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Горбаків. вул. Центральна, 29);

3 відповідачу 35408, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Симонів);

4 - Здолбунівській місцевій прокуратурі (35400, Рівненська обл., смт. Гоща, вул. Лесі Українки, 4);

5 - Прокуратурі Рівненської області (33000, м. Рівне, вул. 16-го Липня, 52).