ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. Справа№ 15/172-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

арбітражного керуючого Нестеренка О.А., ОСОБА_1., представника ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" адвоката Оксамитного М.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 04.08.2020 (повний текст складено 06.08.2020, суддя Пасько М.В.)

у справі № 15/172-б

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі міста Києва)

до Промислової академії (код 14315017)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 замінено учасника у справі № 15/172-б Міністерство економічного розвитку та торгівлі України його правонаступником - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України; відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві в задоволенні заяви про відсторонення ліквідатора боржника, в задоволенні клопотання про винесення окремої ухвали, в задоволенні заяви про накладення арешту на майно боржника; відмовлено в задоволенні клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 79/7-11 від 05.05.2020, залишено без задоволення заяву арбітражного керуючого Реверука П.К. про участь у справі, затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 15/172-б на загальну суму 628706,80 грн, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 04.08.2020, ліквідовано банкрута - Промислову академію, як юридичну особу у зв`язку з банкрутством, закрито провадження у справі № 15/172-б.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2020, постановити нове рішення, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в межах справи про банкрутство існує спір щодо майна боржника, а тому є передчасним затвердження ліквідаційного балансу боржника та ліквідація ДП "Промислова академія".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 15/172-б; розгляд справи призначено на 03.11.2020.

В судовому засіданні 03.11.2020 була оголошена перерва до 05.11.2020 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Арбітражний керуючий Нестеренко Олег Анатолійович у відзиві заперечив доводи та вимоги скарги, просив залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначивши, що суд першої інстанції надав об`єктивну оцінку діям ліквідатора в ліквідаційній процедурі, в тому числі і щодо виявлення майна банкрута та формування ліквідаційної маси. Контроль за формуванням здійснювався Мінекономрозвитку як органом, уповноважений управляти державним майном. Станом на час подання звіту ліквідатора від учасників справи не надходило заперечень проти його затвердження судом. Також, ліквідатор зазначив, що на час розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута спір щодо майна боржника був вирішений, оскільки суд відмовив у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у м. Києві про визнання правочину недійсним.

22.10.2020 ОСОБА_1 подав пояснення на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, в яких зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що нанесло державі, боржнику та зарплатним кредиторам матеріальні збитки в особливо великих розмірах (понад 12 млн. грн). ОСОБА_1 зазначає, що ліквідатор підробив документи на будівлю та реалізував її як нежитлову при наявності підтверджуючих документів, що будівля відноситься до житлового фонду. Ліквідатор зменшив загальну площу будівлі на 358,9 кв. м з метою зменшення оціночної вартості, протиправно вивів з обліку та не включив у ліквідаційну масу складські приміщення та інше рухоме майно. Ліквідатор не виплатив заборгованість з заробітної плати перед 22 колишніми працівниками підприємства та не сплатив відрахування до пенсійного фонду. Ліквідатор перераховував кошти боржника на підставі фіктивних договорів з ТОВ "Глобус-ЮТК". Неправомірно перерахував грошові кошти на користь ТОВ "МІС" за договором про оцінку майна боржника, оскільки товариство не мало свідоцтва на право проведення оціночної діяльності. Вказані договори не містять особистих даних ліквідатора Нестеренка О.А., що вказує на не легітимність правочинів.

03.11.2020 ОСОБА_1 подав доповнення до пояснення на апеляційну скаргу.

05.11.2020 ОСОБА_1 подав додаткове пояснення на апеляційну скаргу.

05.11.2020 ліквідатор подав відзив на заперечення кредиторів.

В судовому засіданні представник ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" та кредитор ОСОБА_1 погодились з доводами та вимогами апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Представник Головного управління ДПС у місті Києві в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце засідання господарського суду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення № 064.

Відповідно до ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів ухвалила розглянути дану справу в апеляційному порядку за відсутності ліквідатора та представника скаржника, оскільки сторін та інших учасників справи повідомлено про дату і місце розгляду справи, участь учасників справи обов`язковою не визнавалась, а неявка представників не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство до 21.10.2019 регулювалось Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), а з 21.10.2019 - Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2011 порушено провадження у справі у справі № 15/172-б про банкрутство Промислової академії.

Ухвалою попереднього засідання від 25.12.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.10.2015, окрім іншого, визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Нестеренка О.А.

23.07.2020 до суду першої інстанції арбітражний керуючий Нестеренко О.А. подав на затвердження звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута станом на 22.07.2020 (т. 38, а.с. 129-142, 188).

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, суд першої інстанції встановив, що ліквідатором банкрута в ході ліквідаційної процедури здійснено всі необхідні заходи, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, жодної інформації від учасників у справі щодо неповноти вжитих ліквідатором заходів до суду станом на поточну дату не надходило. Вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені в повному обсязі та залишилось непогашена кредиторська заборгованість на суму 1033364,95 грн, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог. Станом на 04.08.2020 від учасників провадження у справі та комітету кредиторів не надходило письмових заперечень проти затвердження звіту ліквідатора у справі, ліквідаційного балансу, завершення ліквідаційної процедури, ліквідації боржника та закриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Предметом спору при апеляційному розгляді даної справи є звіт арбітражного керуючого Нестеренка О.А. про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідаційна процедура введена та тривала під час дії Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013, а закінчена зі поданням звіту ліквідатора після введення в дію КУзПБ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частинами 1-4 статті 42 Закону про банкрутство передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо);

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів;

довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами продажу цілісного майнового комплексу банкрута, на ліквідаційний рахунок надійшли грошові кошти, які були направлені на погашення вимог кредиторів.

Задоволені вимоги першої черги в сумі 1972416,23 грн, вимоги другої черги в сумі 1108896,36 грн, вимоги третьої черги в сумі 462513,55 грн, а всього 3543826,14 грн.

У зв`язку з тим, що майнових активів боржника не вистачило для задоволення всіх вимог, залишились незадоволеними грошові вимоги кредиторів на загальну суму 1033364,95 грн, що підтверджується реєстром вимог кредиторів та ліквідаційним балансом банкрута.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі Головного управління ДПС у м. Києві відсутні посилання на будь-які фактичні обставини та докази у їх підтвердження, які б свідчили про невжиття ліквідатором належним чином всіх заходів у ліквідаційній процедурі з пошуку майна боржника та інших, які призвели до неповного задоволення вимог кредиторів.

Під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів також встановила, що у червні 2020 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулось в межах справи № 15/172-б про банкрутство Промислової академії із позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.02.2020, оскільки ліквідатор боржника не погодив з комітетом кредиторів умови продажу майна боржника. Вказаний договір був укладений між боржником як продавцем та ТОВ "Київ строй груп" як покупцем за результатами аукціону з продажу цілісного майнового комплексу боржника, що відбувся 04.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі № 15/172-б (910/7540/20) відмовлено в задоволенні позову повністю.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність спору щодо майна боржника станом на час розгляду та затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника.

Окремо колегія суддів зазначає, що звіт ліквідатора містить опис дій арбітражного керуючого під час ліквідаційної процедури, зокрема, прийняття до свого відання майна боржника, заходи з виявлення та пошуку майнових активів боржника, проведення інвентаризації, звільнення працівників, організація проведення аукціону з продажу майна боржника, розподіл грошових коштів, що надійшли від продажу майна боржника, закриття банківських рахунків, організація заходів із передачі на зберігання документів до архівної установи. Вказана робота проводилась ліквідатором протягом листопада 2015 року по липень 2020 року, а дії ліквідатора учасниками справи не оскаржувались.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 65 КУзПБ господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з затвердженням звіту ліквідатора, оскільки майна банкрута для задоволення всіх вимог кредиторів не вистачило, проте виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доводи ОСОБА_1 , наведені ним у поясненнях та додаткових пояснення на апеляційну скаргу, колегією суддів відхиляються як такі, що спростовуються дійсними обставинами та матеріалами справи.

Так, будівля навчально-готельного комплексу, що перебувала у господарському віданні Промислової академії, є нежитловою, що підтверджується технічною документацією та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З поданих же ОСОБА_1. документів, зокрема з рішення Виконавчого комітету Київради від 18.02.1980 № 201/21, вбачається, що у 1980 році вирішено здійснити реконструкцію житлового будинку по вул. Виборзькій, 91 для розміщення учбового корпусу і готелю Київського філіалу Центрального інституту підвищення кваліфікації кадрів авіаційної промисловості, а жильців відселити до початку реконструкції. Тобто, житловий будинок був реконструйований у нежитловий.

Площа нерухомого майна (навчально-готельного комплексу), яка була реалізована у складі цілісного майнового комплексу, визначена згідно технічного паспорту на будівлю, який виготовлений у 2018 році, та складає 1380,5 кв. м, що відповідає правовстановлюючим документам, а саме свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 18.03.2014 та відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.06.2018.

Складські приміщення, які були збудовані на виконання умов договору №01-94 про спільну діяльність від 12.04.1994 були тимчасовими, що підтверджується ордером № 94070045 та актом приймання-передачі складських приміщень від 1994 року. Тимчасові споруди не є об`єктами нерухомості, оскільки не введені в експлуатацію, на баланс Промислової академії як об`єкти нерухомості не ставились, а відтак правомірно не були включені до складу ліквідаційної маси боржника.

Вимоги працівників із виплати заробітної плати задоволені в повному обсязі в розмірі 1961578,23 грн, що внесені до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів, шляхом їх виплати безпосередньо фізичним особам, а частина грошових коштів в сумі 837967,11 грн внесена ліквідатором у депозит нотаріуса для передачі працівникам за їх зверненням, що підтверджується квитанцією № 4 від 19.08.2020.

Укладені ліквідатором договори із ТОВ "Глобус-ЮТК" та ТОВ "МІС" є правомірними в силу ст. 204 Цивільного кодексу України, оскільки в судовому порядку їх недійсність не доводилась та не визнавалась. Такі договори є реально виконаними, що підтверджується первинною документацією, а відсутність у тексті договору особистих даних арбітражного керуючого Нестеренка О.А., як то паспортні дані та ідентифікаційний код, не є істотною умовою для такого виду договорів та не впливає на фактичні обставини укладання і виконання таких правочинів.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, закриття провадження у справі №15/172-б, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 про закриття провадження у справі № 15/172-б в частині затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідацію боржника залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2020.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко