ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
10.11.2020 Справа № 905/1933/20
Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 151052,42 грн,
В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» посилається на неналежне виконання Дочірнім підприємством «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» умов договору №1561.Є про надання послуг з охорони від 01.04.2020, у зв`язку з чим у боржника утворилась заборгованість за період з вересня 2020 по жовтень 2020 року.
Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються:
1) документ, що підтверджує сплату судового збору;
2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;
3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;
4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
У ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до п. 21 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.
Відтак, за подання заяви про видачу судового наказу підлягає сплаті судовий збір у розмірі 210,20 грн.
За приписами ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Державною судовою адміністрацією України укладено угоду з Державною казначейською службою України від 26.08.2020 №10-15/102-15 про інформаційне співробітництво. З метою централізованого отримання інформації з Державної казначейської служби України в електронному вигляді Державним підприємством «Інформаційні судові системи» в автоматизованій системі документообігу впроваджено функціонал «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства».
Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» подано копію платіжного доручення №44 від 28.10.2020 на суму 210,20 грн.
Однак, з Бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що платіжне доручення №44 від 28.10.2020 на суму 210,20 грн вже зараховано до справи №905/1903/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про видачу судового наказу. 09.11.2020 Господарським судом Донецької області за вказаною заявою видано судовий наказ.
Зарахування зазначеної суми судового збору згідно платіжного доручення №44 від 28.10.2020 до справи №905/1903/20 підтверджується також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою функціоналу «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», яка долучена до справи.
Оскільки подане заявником платіжне доручення №44 від 28.10.2020 не може бути враховано повторно, то суд не приймає його як документ, що підтверджує сплату судового збору за подання судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» заборгованості у розмірі 151052,42 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Оскільки заявником не дотримано вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» у видачі судового про стягнення з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 151052,42 грн.
Дата складання та підписання повного тексту ухвали 10.11.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова