ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2841/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс"
до Фірми "Фрома" Товариство з обмеженою відповідальністю
про стягнення 12319,20
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фірми "Фрома" Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 12319,20 грн. за договором підряду від 19.09.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2020 року позов залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків позовної заяви - дев`ять днів з дня вручення даної ухвали суду.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 15.09.2020 року представник позивача надав заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 21298).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, наданими сторонами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзив відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено на юридичні адреси позивача та відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 18.09.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від відповідача 28.09.2020 року повернулась ухвала про відкриття провадження у справі з відміткою пошти "адресат відсутній".

Проте, 30.09.2020 року відповідач в приміщенні господарського суду Харківської області ознайомився із матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою від 29.09.2020 року вх. № 3647.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 09.10.2020 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 23546), в якому проти позову заперечує, посилається на належне виконання умови договору підряду та відсутність зауважень з боку позивача при прийнятті робіт. Також відповідач вказує на те, що акт ревізії не може бути підставою для повернення позивачу коштів, сплачених останнім за здійснені відповідачем підрядні роботи, а також вказує на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки договір підряду було укладено сторонами 19.09.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 19.10.2020 року представник позивача надав відповідь на відзив (вх. № 24219).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 27.10.2020 року представник відповідача надав заперечення (вх. № 25019).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

19.09.2016 року між Комунальним підприємством «Міськелектротранссервіс» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрома» (відповідач) було укладено договір підряду № 19/09, у відповідності до умов якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, відповідач зобов`язується на свій ризик відповідно до кошторисної документації виконати та здати позивачу у встановлений договором строк визначені цим договором ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту, а саме: ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013: Капітальний ремонт крівлі будівлі тягової підстанції «Гвардійців-Широнінців» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 60-а за завданням позивача, а позивач зобов`язується оплатити відповідачу виконані роботи.

Відповідно до п. 2.4 договору, підрядник приступає до виконання робіт після підписання цього договору сторонами та завершить виконання робіт не пізніше 30 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 2.20 договору, відповідач гарантує відповідність виконаних робіт кошторисній документації.

Відповідно до п. 2.29 договору, роботи виконані з використанням матеріальних ресурсів, які не відповідають установленим вимогам, встановленим цим договором та чинним законодавством України позивачем не оплачуються.

Підрядник згідно з умовами Договору зобов`язався: гарантувати якість виконаних робіт згідно з положеннями нормативних та законодавчих актів України, які розповсюджують свою дію на роботи, що виконуються згідно цього Договору (п.3.4.3); виконувати роботи у відповідності з вимогами нормативно-правових актів (п.3.4.5); відшкодовувати відповідно до законодавства та умов даного Договору завдані Замовнику збитки (п.3.4.7); забезпечувати працівниками Підрядника умов Договору, будівельних норм і правил, що діють на об`єкті (п.3.4.12); виконувати належним чином інші зобов`язання, передбачені Цивільним і Господарським Кодексами України та іншими актами законодавства України (п.3.4.17).

Відповідно до п. 4.1 договору, ціна цього договору визначена на підставі затвердженої сторонами договірної ціни (форма 9) (Додаток № 2), яка є невід`ємною частиною цього договору, та становить 49972,87 грн., у тому числі ПДВ 8328,81 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору, договірна ціна за договором є твердою та визначається у відповідності з п. 3.17 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293.

Відповідно до п. 4.4 договору, поточні ціни на матеріальні ресурси приймаються у відповідності з п. 6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293.

Відповідно до п. 5.2 договору, документи про виконані роботи та їх вартість (форми КБ-2в, КБ-3) складаються і підписуються відповідачем та передаються позивачу. Позивач перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання цих документів позивач зобов`язаний оплатити виконанні роботи протягом 7 робочих днів.

До договору сторонами було підписано договірну ціну, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року, розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту за вересень 2016 року, відомість ресурсів до договірної ціни, розрахунок № 5, розрахунок № 6, відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису, локальний кошторис на будівельні роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2016 року між сторонами було підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за 30.09.2020 року на суму 49972,87 грн.

Крім того, 30.09.2020 року сторонами було підписано дефектний акт.

В свою чергу позивач на виконання умов договору здійснив оплату виконаних відповідачем підрядних робіт, що підтверджується платіжним дорученням № 7794 від 07.10.2016 року на суму 49972,87 грн.

В свою чергу, в період з 28.10.2019 по 22.01.2020 Північно-Східним офісом Держаудитслужби в межах наданих повноважень було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Міськелектротранссервіс» за період з 01.07.2016 по 30.09.2019.

Згідно з актом від 29.01.2020 №06-12/1 ревізії компетентними органами встановлено факти завищення вартості виконаних робіт по акту ф.№КБ-2в б/н за договором від 19.09.2016 №19/09 на суму 12 319,20 грн. з ПДВ.

Так вищезазначеним актом було встановлено завищення вартості робіт по акту ф. № КБ-2в за вересень 2016 року № б/н (сума акту 49972,87 грн) за договором від 19.09.2016 №19/09 на суму 12319,20 грн з ПДВ. (Розрахунок в Додатку 8 до Довідки ревізії окремих питань, яка є Додатком 14 до акта ревізії).

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вказує на те, що відповідачем було порушено порядок складання кошторисної документації і як наслідок визначення вартості робіт, з порушенням діючих норм та правил.

Таким чином, позивачем було направлено відповідачу претензію за № 962 від 04.08.2020 року, про повернення коштів у розмірі 12319,20 грн., у зв`язку з встановленими порушеннями під час ревізії.

Відповідач, в свою чергу, листом № 17/2 від 17.08.2020 року відмовився повертати вказані кошти, посилаючись на належне виконання умов договору підряду та відсутність підстав для повернення коштів.

Враховуючи те, що відповідач кошти у розмірі 12319,20 грн. не повернув, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення вказаних коштів з відповідача.

У поданому відзиві на позов, відповідач проти позову заперечує, посилаючись на належне виконання зобов`язань за договором підряду, вказує на те, що акт ревізії не може бути підставою для повернення відповідачем коштів. Також у поданому відзиві відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки договір підряду був укладений 19.09.2016 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом досліджено умови, укладеного між сторонами договору та встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до положень частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Статтею 852 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Частинами 1 - 3 ст. 858 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору, його умови визначаються сторонами на їх розсуд і є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Вартість робіт була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в договорі, та вказана в кошторисі до нього.

Судом встановлено, що відповідачем були виконані підрядні роботи за договором від 19.09.2016 року, які були прийняті позивачем без жодних зауважень щодо якості та обсягу робіт, що позивачем не заперечується та підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 30.09.2016 року.

Звертаючись з позовом, позивач визначив, що відповідачем підлягають поверненню кошти у розмірі 12319,20 року, на підставі зменшення ціни робіт згідно п. 3.1.8 договору підряду.

Проте, як вже було зазначено вище, договір підряду № 19/09 від 19.09.2016 року є виконаним, акти виконаних робіт підписані обома сторонами без зауважень, кошти за виконані роботи перераховані в повному обсязі та договір є припиненим, оскільки строк його дії закінчився.

Отже підстави для зміни ціни договору після його виконання та припинення, відсутні.

Посилання позивача на акт, складений Північно-Східним офісом Держаудитслужби за результатами проведення ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Міськелектротранссервіс» за період з 01.07.2016 по 30.09.2019 №06-12/1 від 29.01.2020, як на беззаперечну підставу для стягнення коштів, визнається судом безпідставним, оскільки акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/1906/18).

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Разом з тим акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

І відповідно акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги належне виконання відповідачем умов договору підряду, відсутність зауважень з боку позивача на якість виконаних робіт, що підтверджується підписаним обома сторонами актом виконаних робіт від 30.09.2016 року, суд дійшов висновку, що акт ревізії, на який посилається позивач в обґрунтування повернення коштів у розмірі 12319,20 грн. не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, у зв`язку з в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 372/1036/15-ц від 07.11.2018 року.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з відсутністю порушень прав позивача з боку відповідача при виконанні договору підряду, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної даності при розгляді даної справи.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" (61001, м. Харків, вул. Актюбінська, 24, );

Відповідач Фірма "Фрома" Товариство з обмеженою відповідальністю (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, 21/23, );

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "12" листопада 2020 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/2841/20