ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5628/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.

за участю представників сторін:

від ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат": Кукуруза Дар`я Сергіївна, довіреність №251 від 26.12.2019 р., адвокат;

від арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е.: Курмаз Олександр Валерійович, ордер серії АЕ №1042147 від 03.11.2020 р., адвокат;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року (повний текст складено 23.06.2020 року) у справі № 904/5628/19 (суддя Суховаров А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

до боржника Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд.1А, ідентифікаційний код юридичної особи 04819211)

про визнання грошових вимог на суму 1 575 787, 50 грн та судового збору у розмірі 4 204, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі №904/5628/19 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1а, ідентифікаційний номер юридичної особи 00191307) до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд.1А, ідентифікаційний код юридичної особи 04819211) про визнання грошових вимог відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами строку поставки товару згідно умов договору №148 від 19.02.2019 року.

Суд зазначив, що:

- згідно специфікації №2 до договору поставки сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар буровий НКР100 МПА в кількості 11 шт. в 2019 році згідно графіка, погодженого з покупцем.

- згідно специфікації №3 аналогічний товар у кількості 5 шт. постачальник зобов`язався також поставити у 2019 році згідно графіка, погодженого з покупцем.

- з огляду на те, що постачальником не погоджено графік поставки товару, у суду відсутні підстави вважати правомірно розрахованими здійснені заявником нарахування, які за змістом є штрафними санкціями за порушення постачальником зобов`язання.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає на незаконність оскаржуваної ухвали.

Апелянт вказує, що:

- за умовами договору поставка здійснюється за письмовою заявкою покупця; отже, зобов`язання з поставки товару виникає саме з моменту отримання вказаної заявки постачальником, а графік це лише період виконання цього зобов`язання в межах строку, передбаченого заявкою;

- направлення відповідачу вимоги про виконання зобов`язання за договором поставки №148 від 19.02.2019 року не створювало нових умов щодо строку поставки.

Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у даній справі. Ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариств "Криворізький залізорудний комбінат" до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом".

Відзив на апеляційну скаргу від боржника не надходив.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (покупцем) та Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (постачальником) укладено договір поставки № 148 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку, встановленому цим договором (а.с.14-16).

Найменування, асортимент, кількість, комплектність товару обумовлюються сторонами в специфікації, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Товар проставляється у строки, зазначені в специфікації (п. 3.2 договору).

У випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою покупця.

Письмова заявка повинна містити:

- номер і дату заявки;

- назву й адресу постачальника;

- номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару;

- кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару;

- ціна за одиницю асортиментної позиції товару;

- загальна вартість товару;

- пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси.

Письмова заявка підписується уповноваженою особою покупця (п. 3.3. договору).

Постачальник зобов`язаний не пізніше одного робочого дня з моменту одержання заявки покупця, направити покупцю письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв`язку на адресу покупця, зазначену у реквізитах покупця (п.3.5 договору).

За порушення погоджених строків поставки постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов`язань якої відбулося таке порушення (п.7.2 договору).

За невиконання п.3.5 договору постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від суми специфікації, при виконанні зобов`язань за якою відбулося таке порушення (п.7.5 договору).

04.04.2019 року між сторонами укладено специфікацію №2, відповідно до умов якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар - буровий станок НКР 100 МПА (буровий станок глибокого буріння НКР 100МПА) у кількості 11 шт. в 2019 році згідно графіка, погодженого з покупцем (а.с.17).

Пунктом 2 специфікації №2 визначено, що товар поставляється на умовах СРТ - склад Покупця м. Кривий Ріг (Інкотермс - 2010).

Заявник вказує, що 10.04.2019 року засобами електронного зв`язку постачальнику було направлено заявку вих. № 53-15/635, за змістом якої постачальником погоджено графік поставки товару - травень 2019 року (а.с.18).

Листом від 11.04.2019 року (вих.№04-088) постачальником надано відповідь на вищевказану заявку покупця, за змістом якої постачальник зазначає, що факсова копія специфікації №2 підписана 10.04.2019 року, поставка бурового станка НКР 100 МПА буде здійснюватись впродовж 2019 року, графік поставки буде узгоджений (а.с.19).

17.05.2019 року між сторонами укладено специфікацію №3, відповідно до умов якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар - буровий станок НКР 100 МПА (буровий танок глибокого буріння НКР 100 МПА) у кількості 5 шт. у 2019 році, згідно графіка, погодженого з покупцем (а.с.20).

Відповідно п.2 специфікації №3 - товар поставляється на умовах СРТ - склад покупця м.Кривий Ріг (Інкотермс - 2010).

Заявник вказує, що 29.05.2019 року засобами електронного зв`язку постачальнику було направлено заявку вих.№53-15/1044, за змістом якої постачальником погоджено графік поставки товару - липень 2019 року (а.с.21).

Згідно листа від 21.06.2019 року (за вих. №48) постачальник повідомив покупця про скрутний фінансовий стан підприємства, у зв`язку з чим відкладено питання щодо придбання комплектуючих для повного завершення виробництва бурових станків НКР 100 МПА.

Також з листа вбачається, що постачальник для можливості здійснення поставки товару (буровий станок НКП 100 МПА) у кількості 5 шт. просить здійснити передоплату у розмірі 1 125 000, 00 грн. з метою отримання можливості відвантаження товару до кінця 2019 року (а.с.22).

Листом від 19.09.2019 року (за вих.№53-02/3200) ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" звернувся до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" з вимогою щодо поставки товару, передбаченого специфікаціями №2, №3 протягом 7 днів з дня отримання вимоги (а.с.23).

Листом від 03.10.2019 року (за вих.№53-023382) покупець звернувся до постачальника з вимогою щодо сплати штрафних санкцій у розмірі 1 552 500, 00 грн., нарахованих внаслідок порушення постачальником зобов`язань з поставки товару, передбаченого специфікаціями №2, №3 (а.с.26).

З огляду на те, що 19.12.2019 року господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/5628/19 про визнання банкрутом Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 552 500, 00 грн., з яких:

- 990 000, 00 грн. штраф у розмірі 20% від суми специфікації №2 згідно п. 7.2 договору;

- 450 000, 00 грн. штраф у розмірі 20% від суми специфікації №3 згідно п. 7.2 договору;

- 112 500, 00 грн. штраф у розмірі 5% від суми специфікації №3 згідно п. 7.5 договору.

Також, заявник просив визнати та внести до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до положень ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповіднодо ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Надавши вірну правову кваліфікацію правовідносинам сторін, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що докази погодження сторонами строку поставки товару за специфікаціями 2,3 не надані.

Доводи апелянта про те, що такі строки погоджені в заявках, колегією суддів відхиляються за необгрунтованістю, оскільки суперечать змісту переписки сторін, про яку зазначено вище.

Зазначені скаржником заявки односторонні документи, сформовані Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат". Належні та допустимі докази погодження з Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" зазначених у них термінів поставки матеріали справи не містять.

Отже, за встановленого судом факту, що строк виконання зобов`язання сторонами не узгоджений, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на відсутність підстав для висновку про порушення постачальником зобов`язання.

Звернення покупця до постачальника в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України з вимогою щодо поставки товару протягом 7 днів з дня її отримання, передбачає відсутність погодженого умовами договору строку виконання зобов`язань, в той час, як умовами договору поставки №148 від 19.02.2019 року передбачено порядок визначення строку виконання зобов`язання з поставки товару, поставка якого має відбутись у 2019 році погодження сторонами графіку поставки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки належними та допустимими доказами апелянт висновки оскаржуваного рішення не спростував, апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі №904/5628/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.11.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков