РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2020Справа № 910/13408/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРШИЛ КОНСТРАКШН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ"

про стягнення 251 350,18 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМЕРШИЛ КОНСТРАКШН" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" (відповідач) про стягнення 251 350,18 грн заборгованості за Договором на виготовлення меблів № 12-8-1 від 12.08.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем були прийняті виконані позивачем на підставі вищенаведеного договору роботи з виготовлення меблів та прийнята поставка меблів, проте повна оплата вартості меблів відповідачем не здійснена.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13408/20, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2020 про відкриття провадження у справі № 910/13408/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Частиною 3 статті 252 цього Кодексу визначено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

06.10.2020 через відділ діловодства суду представник відповідача подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Заява відповідача судом задоволена.

09.10.2020 через відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву з додатками.

20.10.2020 через відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

02.11.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" про надання додаткового часу для подання відзиву з додатками задоволено, продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" строк для подання відзиву в строк до 09.11.2020.

Станом на 12.11.2020 відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 12.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМЕРШИЛ КОНСТРАКШН" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" (далі - відповідач, замовник) укладено Договір на виготовлення меблів № 12-8-1 із індивідуальним замовленням (далі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується виготовити, поставити за вказаною адресою та встановити за завданням замовника товар, а замовник зобов`язаний сплатити вартість товару та прийняти його.

Під товаром сторони розуміють меблі, характеристики яких наведені у Додатках до цього Договору. Найменування, кількість, характеристика, вартість, строки виготовлення та місце передачі меблів, зазначаються сторонами в Специфікаціях, що є невід`ємними додатками до даного договору.

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, даний Договір є змішаним, який містить в собі елементи різних договорів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору на виготовлення меблів № 12-8-1 від 12.08.2019 із індивідуальним замовленням від 12.08.2019 свідчить про те, що зазначений договір є змішаним та місить елементи договору підряду та договору поставки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

3гідно п. 2.1 Договору загальна сума Договору складається з загальної суми усіх Специфікацій. Вартість меблів включає в себе вартість пакування (тари, маркування), доставки та монтажу.

Оплата за меблі здійснюється замовником на підставі виставлених виконавцем рахунків-фактур шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, зазначений у Договорі, в наступному порядку:

2.2.1. Передоплати у розмірі 50% від вартості меблів, зазначеної у відповідній Специфікації, замовник перераховує протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання договору та виставлення виконавцем рахунків-фактури.

2.2.2. 50% від вартості меблів, зазначеної у відповідній Специфікації, замовник перераховує протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Судом встановлено, що матеріали справи містять Специфікацію № 1 від 12.08.2019, яка є Додатком № 1 до Договору на виготовлення меблів № 12-8-1 від 12.08.2019 із індивідуальним замовленням.

За наведеною Специфікацією вартість меблів складає 544 414,00 грн та включає в себе вартість пакування (тари, маркування), доставки та монтажу.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 06.09.2019 позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 21 на суму 502 700,18 грн.

09.09.2019 відповідачем було здійснено часткову оплату у сумі 251 350,00 грн.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: копією рахунку на оплату № 21 від 06.09.2019 на суму 502 700,18 грн; випискою про зарахування коштів на рахунок позивача станом на 09.09.2019 від ТОВ "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" згідно рахунку на оплату від 06.09.2019.

Відповідно до п.3.1 Договору після зарахування передоплати на рахунок виконавця та отримання виконавцем підписаного замовником оригіналу Договору та Специфікації, виконавець приступає до виготовлення креслення схеми меблів. Виконавець зобов`язаний виготовити креслення протягом наступних строків: 10 (десять) робочих днів на кожні 3 позиції у специфікації, після чого передає креслення на письмове погодження замовнику. Замовник зобов`язаний погодити креслення протягом 2 робочих днів та письмово повідомиши про це виконавця. Якщо замовник вносить правки, строк виконання креслень відповідно продовжується на 10 (десять) робочих днів, після чого передає креслення на письмове погодження замовнику.

Після письмового погодження креслення виконавець приступає до виготовлення меблів. Виконавець зобов`язаний виготовити меблі протягом 35 (тридцяти п`яти) робочих днів з моменту погодження креслення (п.3.2 Договору).

Після виготовлення меблів, виконавець надсилає замовнику письмове повідомлення про те, що меблі готові до встановлення.

Виконавець зобов`язується здійснювати доставку та монтаж меблів протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність приміщення до встановлення меблів, але не раніше завершення виробництва виконавцем, згідно п. 3.2. Про те, що приміщення готове до встановлення меблів, замовник письмово повідомляє виконавця.

Приміщення (місце поставки) вважається готовим до встановлення товару, якщо замовник забезпечив необхідні і достатні умови для під`їзду, розвантаження, встановлення товару, а також в приміщенні готове підлогове покриття, встановлено освітлення та не має інших субпідрядних організацій, що виконують ремонтні роботи.

Виконавець приступає до монтажу меблів на об`єкті замовника тільки в присутності відповідальної особи замовника та після передачі оригіналу довіреності на відповідальну особу замовника (п.п. 3.3 -3.6 Договору.)

Відповідно до п. 3.7 Договору передача меблів по кількості та якості здійснюється на об`єкті замовника після монтажу меблів шляхом підписання між сторонами видаткової накладної та передачі Акту приймання-передачі товару у кількості 2-х оригінальних примірників. Встановлення товару здійснюється тільки в присутності відповідальної особи замовника, яка має право підписувати видаткову накладну та при наявності оригіналу довіреності.

Під час прийняття меблів замовник повинен оглянути їх і прийняти за кількістю і якістю (лицьова частина немає видимих механічних пошкоджень, не забруднена, всі рухливі частини та механізми правильно функціонують) шляхом підписання видаткової накладної та одного примірника Акта приймання-передачі. У випадку виявлення під час приймання недостатньої кількості та/або якості меблів замовник підписує видаткову накладну та акт приймання-передачі в частині прийнятого товару та складає дефектний Акт в якому вказує на виробничі дефекти, виявлені в партії товару. Підписання Дефектного акту не звільняє замовника від обов`язку остаточного розрахунку за поставлену прийняту частину партії товару. Остаточний розрахунок за поставлену партію товару замовник здійснює після усунення виконавцем дефектів та підписання видаткової накладної на цю частину товару.

На підтвердження виконання умов Договору щодо доставки та монтажу меблів, позивачем долучено в якості доказу Заяву № 238 від 10.08.2020.

Судом встановлено, що зазначена Заява за своїм змістом є заявою свідка ОСОБА_1 .

Зі змісту наведеної Заяви вбачається, що ОСОБА_1 як директор ТОВ «ЗЕСТ М», з яким ТОВ «Комершил Констракшн» уклало договір N ZT-M19DB91 на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням від 06.09.2019, предметом якого було виготовлення та постачання ТОВ «ЗЕСТ М» для замовника на адресу об`єкта будівництва-офісу «Нова пошта» столів у кількості 92 шт. на загальну суму 478 778,00 грн для подальшого їх продажу від імені замовника до ТОВ «Дизайн Хаб Інтернешнл».

Як зазначає заявник, на виконання досягнутих домовленостей 10 січня 2020 року ТОВ «ЗЕСТ М» були поставлені, розвантажені та змонтовані столи у кількості 92 шт. за адресою: м. Київ, Столичне шосе 103, 8 поверх, об`єкт «Офіс Нова пошта».

ОСОБА_1 зазначив, що особисто підтверджує факт поставки та монтажу столів у кількості 92 шт. за адресою: м. Київ. Столичне шосе 103. 8 поверх, об`єкт «Офіс Нова пошта» для генерального підрядника цього об`єкту - ТОВ «Дизайн Хаб Інтернешнл» на загальну суму 478 778.00 грн з огляду на те, шо організацією даної поставки займався особисто через її великі обсяги та важливість для ТОВ «ЗЕСТ М» партнерства з ТОВ «Комершил Констракшн».

ОСОБА_1 зазначив, що безпосередньо перебував у приміщенні офісу «Нова Пошта» під час монтажу меблів та керував цим процесом та повідомив суд про свою готовність з`явитись до суду за викликом для підтвердження свідчень».

Суд зазначає, що відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 87 ГПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Відповідно до ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Судом встановлено, що Заява свідка ОСОБА_1 № 238 від 10.08.2020 відповідає вимогам ст. 87-88 ГПК України, а тому приймається в якості належного доказу на підтвердження викладених у ній обставин.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи між ТОВ «Дизайн Хаб Інтернешнл» та ТОВ «НОВА ПОШТА» було укладено Договір поставки № 11-08/19-ГП від 27.08.2019.

Відповідно до п. 1.1 Договору поставки постачальник зобов`язується поставити товар для використання його покупцем у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язуєтеся прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах даного Договору. Згідно п. 3.6. поставка товару відбувається на умовах DDP (ІНКОТЕРМС-2010). При цьому, умови поставки товару можуть бути конкретизовані сторонами у відповідній специфікації.

Специфікація від 07.10.2019 № 1 до Договору поставки № 11-08/19-ГП від 27.08.2019 згідно пункту 6 набуває чинності з моменту її підписання сторонами, скріплення їх печатками (за наявності), складена в двох екземплярах українською мовою для кожної із сторін та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 5 зазначеної Специфікації, доставка запакованого і промаркованого товару відбувається силами та за рахунок постачальника до 26.10.2019 включно за наступною адресою: 03131, м. Київ, Столичне шосе 103, 8 поверх.

Згідно з розділом 12 Договору поставки ТОВ «НОВА ПОШТА» знаходиться за адресою: 03131, м. Київ, вул. Столичне шосе, 103, корпус.

Між позивачем та відповідачем укладено Договір № 12-8-1 на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням від 12.08.2019, за умовами якого передача меблів по кількості та якості здійснюється на об`єкті замовника після монтажу меблів шляхом підписання сторонами видаткової накладної та передачі Акту приймання-передачі товару у кількості 2-х оригінальних примірників. Встановлення товару здійснюється тільки в присутності відповідальної особи замовника. Яка має право підписувати видаткову накладну та при наявності оригіналу довіреності (п.3.7).

В Специфікації № 1 від 12.08.2019 до Договору № 12-8-1 на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням від 12.08.2019 (Додаток № 1) зазначено, що об`єкт замовлення знаходиться за адресою м. Київ, Столичне шосе 103, 8 поверх, яка співпадає з адресою, куди, відповідно до умов Специфікації № 1 до Договору на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням № 12-8-1, позивач мав поставити відповідачу меблі.

Отже у позивача виник обов`язок поставити меблі за адресою м. Київ, Столичне шосе 103, 8 поверх, яка визначена відповідачем у Договорі поставки № 11-08/19-ГП від 27.08.2019, укладеного з ТОВ "НОВА ПОШТА" .

Разом з тим, позивач зазначає, що між ТОВ «Комершил Констракшн» (замовник) та ТОВ «ЗЕСТ М» (виконавець) був укладений договір N ZT-M19DB91 на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням від 06.09.2019 року. Предметом цього Договору було виготовлення та постачання ТОВ «ЗЕСТ М» для ТОВ «Комершил Констракшн» на адресу об`єкта будівництва-офісу «Нова пошта» столів у кількості 92 шт.

На виконання цього Договору ТОВ «ЗЕСТ М» передав Товар (меблі) та роботи з його монтажу, виконані за адресою: м. Київ, Столичне шосе 103, 8 поверх, об`єкт «Нова пошта», а ТОВ «Комершил Констракшн» прийняв належним чином змонтований товар.

У позовній заяві позивач зазначає, що 13.08.2020 направив на адресу відповідача Лист № 11/08-20 від 11.08.2020, яким зазначив про необхідність підписання Акту приймання-передачі товару від 10.01.2020 та Видаткової накладної № 14 від 10.01.2020, сплати заборгованості за Договором у сумі 251 350,18 грн та долучив до зазначеного Листа Акт приймання-передачі товару від 10.01.2020 та Видаткову накладну № 14 від 10.01.2020.

Позивач вказує, що поштове відправлення № 655 з наведеними документами не було отримане відповідачем та повернулось позивачу з посиланням на повернення за зворотною адресою за відмовою адресата.

Судом встановлено, що зазначені позивачем обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як визначено п. 2.2.2. Договору, 50% від вартості меблів, зазначеної у відповідній Специфікації, замовник перераховує протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Пунктом 3.11. Договору визначено, що у випадку, коли замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів не підписує видаткову накладну, акт приймання-передачі та не надає виконавцю мотивованої відмови від підписання видаткової накладної та акту у письмовій формі, то меблі вважаються прийнятим, а видаткова накладна та акт приймання-передачі вважається, підписаною замовником.

З наявних в матеріалів справи доказів, вбачається що позивач 13.08.2020 направив Акт приймання-передачі товару від 10.01.2020 та Видаткову накладну № 14 від 10.01.2020 на адресу відповідача яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням за № 655.

Згідно з роздруківки з сайту АК «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень, поштове відправлення за № 655 повернуто за зворотною адресою з огляду на відмову адресата від його вручення 18.08.2020.

Суд зазначає, що день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову в його отриманні є днем вручення такого повідомлення.

За таких обставин, Акт приймання-передачі товару від 10.01.2020 та Видаткова накладна № 14 від 10.01.2020 вважаються врученими відповідачу 18.08.2020.

Матеріали справи вмотивованої відмови відповідача від підписання зазначених актів не містять.

Враховуючи положення п. 3.11. Договору Акт приймання-передачі товару від 10.01.2020 та Видаткова накладна № 14 від 10.01.2020 вважаються підписаними позивачем 26.08.2020, а меблі вважаються прийнятими.

З огляду на положення п. 2.2.2. відповідач мав виконати обов`язок щодо оплати виконаних робіт та їх поставки у сумі 251 350,18 грн в строк до 31.08.2020.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 251 350,18 грн заборгованості (основного боргу).

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 3 770,25 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 3 770,25 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 6, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ" (Україна, 04201, місто Київ, вулиця Кульженків Сім`ї, будинок 35; ідентифікаційний код юридичної особи 40050649) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРШИЛ КОНСТРАКШН" (Україна, 03061, місто Київ, вулиця Пост-Волинська, будинок 3, офіс 35; ідентифікаційний код юридичної особи 42968240) 251 350,18 грн (двісті п`ятдесят одну тисячу триста п`ятдесят гривень 18 коп) заборгованості та 3 770,25 грн (три тисячі сімсот сімдесят гривень 25 коп) основного боргу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України, підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 12.11.2020

Суддя Гумега О.В.