ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. Справа№ 910/4426/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 09.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 (повний текст складено 03.08.2020)

у справі №910/4426/20 (суддя Босий В.П.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Байдюка Віталія Мирославовича

до Івано-Франківської обласної ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна

про зобов`язання вчинити дії,

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Фізична особа-підприємець Байдюк Віталій Мирославович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Івано-Франківської обласної ради (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як орендар нерухомого майна, за згодою відповідача здійснив капітальний ремонт орендованого приміщення, у зв`язку з чим, позивач просив зобов`язати відповідача, як орендодавця, зарахувати вартість здійснених витрат на ремонт у розмірі 804 968,78 грн. у рахунок плати за користування цим майном згідно з договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 01.11.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Байдюка Віталія Мирославовича задоволено повністю.

Зобов`язано Івано-Франківську обласну раду зарахувати вартість здійснених Фізичною особою-підприємцем Байдюком Віталієм Мирославовичем витрат у розмірі 804 968,78 грн. за проведення ним капітального ремонту орендованого приміщення першого поверху загальною площею 95,7 кв.м, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62А, в рахунок плати за користування цим майном згідно з договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 01.11.2019.

Задовольняючи позовні вимоги суд вказав, що провівши за погодженням з відповідачем капітальний ремонт орендованого майна, позивач набув право зарахувати вартість ремонту в рахунок плати за користування приміщеннями в силу приписів ст. 776 Цивільного кодексу України та 18-1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Івано-Франківська обласна рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/4426/20 та прийняти нове, яким Фізичній особі-підприємцю Байдюку Віталію Мирославовичу в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, справа розглянута без з`ясування всіх обставин та належного дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог.

Івано-Франківська обласна рада вказує, що позивач отримав в оренду приміщення за результатами конкурсу (аукціону) на право оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, проведеного 30.08.2016, про що укладено договір від 15.09.2016, термін дії якого закінчився 12.09.2019. На даний час, діє договір оренди від 01.11.2019. Протягом дії договору оренди від 01.11.2019 позивач не здійснював ремонтні роботи.

Скаржник стверджує, що Івано-Франківська обласна рада надала погодження проведення капітального ремонту на вид робіт, а не на його об`єм та вартість. Позивачем здійснено ремонтні роботи об`єкта оренди надмірно, необхідності у здійсненні такого об`єму робіт не було. Крім того, апелянт вказує, що здійснення позивачем капітального ремонту, є свідомою волею позивача, і здійснення останнім таких робіт не може впливати на права та обов`язки відповідача.

Апелянт наголошує, що твердження позивача про те, що вартість робіт із здійснення капітального ремонту об`єкта оренди складає 804 968, 78 грн. не відповідає дійсності, оскільки суд у справі №910/20795/17 встановив, що за висновком судового експерта позивачем здійснено поліпшення приміщення, які неможливо відокремити від майна не завдаючи йому шкоди, на суму 561 241 грн., а не 804 968, 78 грн. Скаржник також звертає увагу, що згідно із незалежною оцінкою об`єкта оренди за договором оренди від 15.09.2016 вартість об`єкта складала 661 110 грн., в той час, як за договором оренди від 01.11.2019 вартість об`єкта складає 911 092 грн. Тобто, стала дорожче на 249 982 грн., а не на 804 968,78 грн.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Фізична особа-підприємець Байдюк Віталій Мирославович у своєму відзиві, наданому до суду 16.10.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що приміщення з 15.09.2016 перебуває в оренді ФОП Байдюка В.М. та не було передано орендодавцю, або третім особам. Посилання апелянта на те, що строк договору оренди від 15.09.2016 закінчився, не впливає на обставини справи, оскільки з користування ФОП Байдюка В.М. вказане приміщення не вибувало.

Позивач стверджує, що 02.11.2016 ФОП Байдюк В.М. подав заяву до ради про надання дозволу на здійснення поліпшення орендованого мана, до якої було додано кошторисну документацію, в якій передбачено об`єми та вартість ремонтних робіт, а також експертну оцінку такого проекту. У відповіді на дану заяву від 21.11.2016 відповідач не висловив зауважень щодо вартості та об`єму робіт.

ФОП Байдюк Віталій Мирославович наголошує, що доказом фактичних витрат у розмірі 804 968,78 грн., понесених за здійснення капітального ремонту, є акти виконаних робіт, що погоджені Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради «Про-Експерт», та платіжні документи, які було передано листом від 22.09.2017 Управлінню об`єктами спільної власності територіальних громад області.

Щодо висновку судової будівельно-технічної експертизи вказаної у справі №910/20795/17 позивач зазначає, що сума 561 241 грн. зазначена в експертизі не включає ПДВ. Крім того, не всі ремонтні роботи, проведені позивачем у даному приміщенні, були об`єктом вищенаведеної експертизи, оскільки справа №910/20795/17 мала інший предмет спору і з`ясуванню підлягали інші обставини.

Позивач звертає увагу, що посилання скаржника на експертну оцінку об`єкта оренди є необґрунтованою, оскільки незалежна експертна оцінка визначається за іншою методикою із застосуванням витратного, дохідного та порівняльного підходів у відповідності до Постанови КМУ «Про затвердження Методики оцінки майна» від 10.12.2003 №1891. На думку позивача, експертна оцінка вартості майна (нежитлового приміщення) не тотожна вартості проведеного капітального ремонту.

Як вбачається з матеріалів справи, третьою особою не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 справу № 910/4426/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/4426/20 залишено без руху.

24.09.2020 Івано-Франківської обласна рада до суду подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/4426/20 та справу призначено до розгляду на 09.11.2020.

Явка учасників у судове засідання

Третя особа в судове засідання, призначене на 09.11.2020, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка тертьої особи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність тертьої особи за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 09.11.2020 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 09.11.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.09.2016 між Івано-Франківською обласною радою (орендодавець), Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (балансоутримувач) та ФОП Байдюк Віталієм Мирославовичем (орендар) укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (далі - договір оренди від 15.09.2016).

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди від 15.09.2016 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщень першого поверху загальною площею 95,7 кв.м., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а (далі - об`єкт оренди), що перебуває на балансі Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна. Вартість майна визначена відповідно до звіту про оцінку об`єкта оренди і становить без ПДВ 661 110,00 грн.

Згідно з пунктами 1.2 та 1.3 договору оренди від 15.09.2016 об`єкт оренди передається орендарю з метою здійснення роздрібної торгівлі. Стан об`єкта оренди на момент укладення договору визначається у висновку, узгодженому балансоутримувачем та орендарем.

Орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Термін оформлення акта приймання-передачі об`єкта оренди не може перевищувати трьох календарних днів з дня підписання цього договору (пункт 2.1 договору оренди від 15.09.2016).

Пунктом 2.2 договору оренди від 15.09.2016 передбачено, що передача майна в оренду не надає орендарю право власності на це майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Оформлення акту приймання-передачі здійснює сторона, яка передає об`єкт оренди іншій стороні договору (пункт 2.4 договору оренди від 15.09.2016).

За умовами пункту 3.2.3 договору оренди від 15.09.2016 орендар зобов`язується утримувати об`єкт оренди у справному стані, за власні кошти і за письмовим погодженням орендодавця та балансоутримувача здійснювати його поточний і капітальний ремонт. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди.

Договір діє з 15.09.2016 по 12.09.2019 (пункт 7.1 договору оренди від 15.09.2016).

12.09.2016 Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна затверджено акт обстеження адміністративного приміщення на вул. Василіянок 62а з метою встановлення відповідності його стану санітарним і технічним вимогам: назва споруди - частина приміщень першого поверху загальною площею 95,7 кв.м. на вул. Василіянок, 62а у м. Івано-Франківську; назва організації, якій належать об`єкти: балансоутримувач КП Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, відповідно до якого комісія дійшла наступного висновку: оскління - дерев`яні віконні рами, нещільне прилягання, потребують ремонту або заміни; освітлення - не функціонує; система опалення - не функціонує; пожежна сигналізація - не функціонує; система вентиляції - не функціонує; гаряче водопостачання - не функціонує; санітарно-технічні пристрої - відсутні; електропостачання - пошкодження ізоляції, потребує ремонту; стіни - тріщини та пошкодження, відшарування та відпадання штукатурки стін, відпадання керамічної плитки; перекриття - тріщини та викришення розчину у місцях примикання до суміжних конструкцій.

Згідно з висновком про стан об`єкта оренди від 15.09.2016, погодженого сторонами договору, стан об`єкта оренди - частини приміщень першого поверху загальною площею 95,7 кв.м., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а відповідає акту обстеження адміністративного приміщення на вул. Василіянок 62а від 12.09.2016 і на момент передачі об`єкта оренди, його стан не змінювався.

15.09.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв частину приміщень першого поверху загальною площею 95,7 кв.м., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а, що підтвреджується актом передачі-приймання приміщення від 15.09.2016.

З метою приведення даного приміщення у належний стан, для використання за цільовим призначенням, визначеним договором оренди, ФОП Байдюк Віталій Мирославович виготовив проектну документацію, а саме Робочий проект «Капітальний ремонт частини нежитлового корпусу 1-го поверху по вул. Василіянок, 62А в м. Івано-Франківську».

01.11.2016 листом № 244 Комунальне підприємство Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна надало Управлінню об`єктами спільної власності територіальних громад області інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна при проведенні капітального ремонту приміщення площею 95,7 кв.м. на першому поверсі адміністративної будівлі на вул. Василіянок, 62а в м. Івано-Франківську. Згідно з якої для покращення стану приміщень пропонувалось провести наступні роботи: замінити фасадну металоконструкцію та дерев`яні вікна на металопластикові конструкції для покращення енергозбереження в приміщенні; провести заміну дверей та дверних коробок; провести високоякісне штукатурення стін приміщень; шпаклювання стін приміщень; фарбування стін та стель водоемульсійними фарбами; влаштування бетонної стяжки; встановлення плиток керамічних по всій поверхні підлоги; часткове влаштування підвісних стель типу «Армстронг»; часткове влаштування підвісних стель гіпсокартонними листами; провести повну заміну електропроводки, коробок, вимикачів, розеток, світильників; встановити ввідно-розподільчі пристрої та автоматичні вимикачі; монтаж електричного заземлення; встановити пожежну та охоронну сигналізацію; вивезти сміття після проведення робіт.

02.11.2016 ФОП Байдюк В.М. звернувся до Івано-Франківської обласної ради із заявою №02/11-16 від 02.11.2016, в якій просив надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

У відповідь на заяву №02/11-16 від 02.11.2016 Івано-Франківська обласна рада листом №10-198/1968/210 від 21.11.2016 вказала, що обласна рада не заперечує стосовно проведення капітального ремонту орендованих приміщень на вул. Василіянок, 62а за наявності письмового дозволу Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна.

16.01.2017 позивач звернувся до Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна із заявою №16-01/17/1 від 16.01.2017, в якій просив надати дозвіл на проведення капітального ремонту за рахунок власних коштів, згідно погодженої кошторисної документації.

Комунальне підприємство Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна надало відповідь №8 від 17.01.2017, в якому зазначило, що, як балансоутримувач нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області на вул. Василіянок, 62а у м. Івано-Франківську, погоджує проведення вищезазначених робіт в приміщенні першого поверху загальною площею 95,7 кв.м. за рахунок власних коштів.

У зв`язку із закінченням договору оренди від 15.09.2016, 01.11.2019 між Івано-Франківською обласною радою (орендодавець), Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (балансоутримувач) та ФОП Байдюк Віталієм Мирославовичем (орендар) укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (далі - договір оренди від 01.11.2019).

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди від 01.11.2019 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщень першого поверху загальною площею 95,8 кв.м., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а (далі - об`єкт оренди), що перебуває на балансі Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна. Вартість майна визначена відповідно до звіту про оцінку об`єкта оренди і становить без ПДВ 911 092,00 грн.

16.01.2020 позивач направив відповідачу лист від 15.01.2019, в якому просив розглянути питання щодо зарахування вартості здійснених поліпшень орендованого нежитлового приміщення в сумі 804 968,00 грн. в рахунок орендної плати за приміщення.

У відповідь на лист від 15.01.2019 відповідач листом №11-167/217/183 від 19.02.2020 повідомив, що відповідно до пункту 3.2.3 договору оренди від 15.09.2016 обласна рада погодила проведення капітального ремонту об`єкта оренди, а не здійснення невід`ємних поліпшень. Здійснення невід`ємних поліпшень є свідомою волею ФОП Байдюк В.М. та не може впливати на права та обов`язки ради. Крім того, відповідач вказав, що капітальний ремонт об`єкта виконаний в межах строку дії договору оренди нерухомого майна від 15.09.2019, термін дії якого закінчився 30.10.2019.

Спір у справі виник у зв`язку з відмовою відповідача зарахувати позивачу вартість здійснених витрат на ремонт у розмірі 804 968,78 грн. у рахунок плати за користування спірним майном.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Івано-Франківською обласною радою, Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна та ФОП Байдюк Віталієм Мирославовичем, за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 767 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Як вказувалось вище, 12.09.2016 Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна затверджено акт обстеження адміністративного приміщення на вул. Василіянок 62а з метою встановлення відповідності його стану санітарним і технічним вимогам.

Відповідно до вказаного акту комісія дійшла наступного висновку: оскління - дерев`яні віконні рами, нещільне прилягання, потребують ремонту або заміни; освітлення - не функціонує; система опалення - не функціонує; пожежна сигналізація - не функціонує; система вентиляції - не функціонує; гаряче водопостачання - не функціонує; санітарно-технічні пристрої - відсутні; електропостачання - пошкодження ізоляції, потребує ремонту; стіни - тріщини та пошкодження, відшарування та відпадання штукатурки стін, відпадання керамічної плитки; перекриття - тріщини та викришення розчину у місцях примикання до суміжних конструкцій.

Згідно з висновком про стан об`єкта оренди від 15.09.2016, погодженого сторонами договору, стан об`єкта оренди - частини приміщень першого поверху загальною площею 95,7 кв.м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а відповідає акту обстеження адміністративного приміщення на вул. Василіянок 62а від 12.09.2016 і на момент передачі об`єкта оренди, його стан не змінювався.

Отже, орендодавець та балансоутримувач не заперечували факт перебування об`єкту оренди у незадовільному стані.

Листом № 244 від 01.11.2016 балансоутримувач надав Управлінню об`єктами спільної власності територіальних громад області інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна при проведенні капітального ремонту приміщення площею 95,7 кв.м. на першому поверсі адміністративної будівлі на вул. Василіянок, 62а в м. Івано-Франківську, згідно якої для покращення стану приміщень пропонується провести наступні роботи: замінити фасадну металоконструкцію та дерев`яні вікна на металопластикові конструкції для покращення енергозбереження в приміщенні; провести заміну дверей та дверних коробок; провести високоякісне штукатурення стін приміщень; шпаклювання стін приміщень; фарбування стін та стель водоемульсійними фарбами; влаштування бетонної стяжки; встановлення плиток керамічних по всій поверхні підлоги; часткове влаштування підвісних стель типу "Армстронг"; часткове влаштування підвісних стель гіпсокартонними листами; провести повну заміну електропроводки, коробок, вимикачів, розеток, світильників; встановити ввідно-розподільчі пристрої та автоматичні вимикачі; монтаж електричного заземлення; встановити пожежну та охоронну сигналізацію; вивезти сміття після проведення робіт.

З вказаного вище вбачається, що станом на момент отримання в користування спірних приміщень позивачем, технічний стан вказаних приміщень був незадовільним та таким, що перешкоджав їх використанню за цільовим призначенням.

Сторони у пункті 3.2.3 договору оренди від 15.09.2016 встановили, що орендар зобов`язується утримувати об`єкт оренди у справному стані, за власні кошти і за письмовим погодженням орендодавця та балансоутримувача здійснювати його поточний і капітальний ремонт. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди.

З метою приведення даного приміщення у належний стан, для використання за цільовим призначенням, визначеним договором оренди, позивач звернувся до відповідача та третьої особи з проханням надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень та проведення капітального ремонту орендованих приміщень.

Відповідно до листів Івано-Франківської облради від 21.11.2016 №10-198/1968/210 та КП Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна від 17.01.2017 №8 відповідно до пункту 3.2.3 позивачу було погоджено проведення капітального ремонту орендованого майна.

Таким чином, стан переданих позивачу в оренду приміщень був незадовільним на момент передачі, у зв`язку з чим, орендодавець та балансоутримович надали згоду на проведення позивачем капітального ремонту за власні кошти.

Вказані обставини також досліджувались господарськими судами під час розгляду справи №910/20795/17 за позовом ФОП Байдюка В.М. до Івано-Франківської обласної ради, Управління об`єктами спільної власності територіальних громад області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, про зобов`язання вчинити дії.

За приписами статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Згідно із статтею 776 Цивільного кодексу України капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно із чатиною 3 статті 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо орендодавець або інший балансоутримувач майна, переданого в оренду, не здійснив капітального ремонту майна і це перешкоджає його використанню відповідно до призначення та умов договору, орендар має право: відремонтувати майно, зарахувавши вартість ремонту в рахунок орендної плати, або вимагати відшкодування вартості ремонту; вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Державним комітетом України з будівництва та архітектури у листі від 30.04.2003 №7/7-401 надані відповідні роз`яснення та визначено, що капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

На підтвердження здійснення капітального ремонту спірного нерухомого майна позивач надав: акти приймання виконаних підрядних робіт №2-4 за лютий 2017; №3-3 за березень 2017; №4-3 за квітень 2017; №00223-2-32-1 за травень 2017; №5-3 за травень 2017; №2-0-1-1 за червень 2017; №6-1 за червень 2017; №7-1 за липень 2017; акт на виконання робіт та послуг згідно з договором №77-17 від 30.05.2017; акт надання послуг №89 від 12.05.2017; видаткові накладні: №79 від 12.05.2017; №79 від 12.05.2017; №82 від 23.05.2017; акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №00001727 від 30.06.2017 та №00000406 від 29.0.2017; акт надання послуг №264 від 21.04.2017; акт прийому-передачі виконаних робіт №243; видаткові накладні: №122/3 від 23.06.2017; №9/3 від 05.07.2017; №64/3 від 15.06.2017; акт здавання-прийняття продукції за угодою №03В/07 від 24.07.2017 на загальну суму 804 968,78 грн. Здійснені роботи та необхідні для них матеріали були оплачені позивачем на загальну суму 804 968,78 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Таким чином, здійснивши за погодженням з відповідачем капітальний ремонт орендованого майна, позивач у силу приписів ст. 776 Цивільного кодексу України та 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" набув право зарахувати вартість такого ремонту в рахунок плати за користування приміщеннями.

Посилання Івано-Франківської обласної ради на те, що проведення капітального ремонту згідно умов договору оренди від 15.09.2016 було обов`язком орендаря, а відтак не може впливати на права та обов`язки орендодавця, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги, оскільки в даному випадку капітальний ремонт слугує цілісності і вартості речі, що перш за все відповідає інтересам її власника, обов`язок проводити такий ремонт та нести пов`язані з цим витрати, покладається на орендодавця.

Твердження апелянта про те, що неможливо зарахувати вартість здійсненого капітального ремонту з огляду на закінчення терміну дії договору оренди від 15.09.2016, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ФОП Байдюк В.М. продовжує користуватися вказаним приміщенням на підставі договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 01.11.2019, який був укладений між тими ж сторонами після закінчення терміну дії договору. Закінчення терміну дії договору оренди від 15.09.2016 не впливає на обставини справи, оскільки з користування ФОП Байдюка В.М. вказане приміщення не вибувало.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що Івано-Франківська обласна рада надала погодження проведення капітального ремонту на вид робіт, а не на його об`єм, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вказувалось вище, 02.11.2016 ФОП Байдюк В.М. подав заяву до ради про надання дозволу на здійснення поліпшення орендованого майна, до якої було додано кошторисну документацію та експертну оцінку такого проекту. У відповіді на дану заяву від 21.11.2016 відповідач не висловив зауважень щодо вартості та об`єму робіт.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним твердження скаржника про те, що відповідно до незалежної оцінки об`єкта оренди за договором оренди від 15.09.2016 вартість об`єкта складала 661 110 грн., в той час, як за договором оренди від 01.11.2019 вартість об`єкта складає 911 092 грн., тобто, стала дорожче на 249 982 грн., а не на 804 968,78 грн. Колегія суддів зазначає, що незалежна експертна оцінка визначається за іншою методикою із застосуванням витратного, дохідного та порівняльного підходів у відповідності до Постанови КМУ «Про затвердження Методики оцінки майна» від 10.12.2003 №1891. Тобто, експертна оцінка вартості майна нежитлового приміщення не тотожна вартості проведеного капітального ремонту.

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оскарження суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

Враховуючи вкаже вище, суд першої інстанції вірно вказав, що зобов`язання відповідача зарахувати вартість здійснених позивачем витрат в розмірі 804 968,78 грн. на проведення ним капітального ремонту орендованого приміщення першого поверху загальною площею 95,7 кв.м за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62А, в рахунок плати за користування цим майном згідно з договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 01.11.2019 у даному випадку забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про зарахування вартості капітального ремонту в рахунок плати за користування приміщеннями.

Стосовно тверджень скаржника, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, справа розглянута без з`ясування всіх обставин та належного дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16.

Крім того, колегія суддів вказує, що відповідно до статті 197 ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку. Проте, з матеріалів справи вбачається, що таке клопотання Івано-Франківською обласною радою заявлено не було, а також не зазначено причини, що перешкоджали скористатись таким правом.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Івано-Франківської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/4426/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/4426/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/4426/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/4426/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Івано-Франківську обласну раду.

4. Матеріали справи №910/4426/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 12.11.2020.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім