ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Справа № 911/1077/19 (911/1830/20)

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

до ОСОБА_1

про стягнення 100 000, 00 грн.

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1077/19

за заявою Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології»

про банкрутство

Представники: згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1077/19 за заявою Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 29.08.2019 у справі № 911/1077/19 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича та зобов`язано останнього виконати ліквідаційну процедуру банкрута.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (позивач) надійшла позовна заява вих. № 02-69/76 від 19.06.2020 про стягнення з ОСОБА_1 (відповідач) 100 000, 00 грн. заборгованості за правочином по відчуженню транспортного засобу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо проведення розрахунків за правочином по відчуженню транспортного засобу.

На виконання вимог ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.2020 зобов`язано Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради у п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати господарському суду Київської області інформацію про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 27.11.2001).

До господарського суду Київської області від Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради надійшов лист № 10-09/355 від 02.07.2020 (вх. № 13975/20 від 09.07.2020), у якому повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.11.2001 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2020 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про стягнення з ОСОБА_1 100 000, 00 грн. до розгляду та відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1077/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології»; розгляд вказаної позовної заяви вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання на 27.08.2020; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича та ОСОБА_1 надати суду певні документи.

20.07.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання вих. № 02-69/82 від 20.07.2020 (вх. № 14968/20 від 20.07.2020) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2010, враховуючи заявлене представником позивача клопотання, неявку в судове засідання представника відповідача та невиконання ним вимог суду, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, розгляд даної справи відкладено на 14.09.2020.

До господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання вих. № 02-69/87 від 28.08.2020 (вх. № 18137/20 від 28.08.2020) про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.09.2020 розгляд справи відкладено на 05.10.2020, про що відповідач був повідомлений ухвалою суду від 14.09.2020, а також шляхом здійснення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України.

Присутній у судовому засіданні 05.10.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання 05.10.2020 не з`явився, причин неявки суду не повідомив та відзив на позовну заяву не надіслав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 05.10.2020, відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Постановою господарського суду Київської області від 29.08.2019 у справі № 911/1077/19 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича та зобов`язано останнього виконати ліквідаційну процедуру банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

В ході виконання повноважень ліквідатором банкрута встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» був зареєстрований транспортний засіб NISSAN TIIDA 1.6 1596, 2010 р.в., колір білий, № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 04.02.2011, державний номерний знак НОМЕР_6 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що 04.02.2011 здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації транспортного засобу NISSAN TIIDA, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1596 куб.см., на Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології».

18.12.2013 вказаний транспортний засіб був знятий з обліку для реалізації на користь громадянина України ОСОБА_1 .

28.12.2013 здійснено вторинну реєстрацію транспортного засобу NISSAN TIIDA, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1596 куб.см., на ім`я громадянина України ОСОБА_1 .

23.01.2014 проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс».

Вищезазначені обставини підтверджуються листами Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-14273вх від 11.10.2019 та № 31/26-16891вх від 12.12.2019.

З метою перевірки правомірності відчуження вищевказаного транспортного засобу, який належав на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології», ліквідатор банкрута 18.12.2019 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві із запитом № 02-69/46 про надання інформації та копій документів по відчуженню транспортного засобу NISSAN TIIDA 1.6 1596, 2010 р.в., колір білий, № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 04.02.2011, державний номерний знак НОМЕР_6 .

У відповідь на вказаний запит Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві листом № 31/26-18423вх від 20.01.2020 повідомив ліквідатора, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 28.12.2013 здійснено вторинну реєстрацію транспортного засобу NISSAN TIIDA, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1596 куб.см., придбаного в торговельній організації, на ім`я громадянина ОСОБА_1 , інформація щодо ціни (вартості) придбання автомобіля у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня. Крім того, ліквідатора проінформовано, що термін зберігання документів, на підставі яких здійснюється реєстрація, перереєстрація та зняття з обліку транспортних засобів становить три роки, у зв`язку з чим, надати інформацію щодо ідентифікаційного коду, місця реєстрації вказаної фізичної особи та копію правочину, на підставі якого відбувалося відчуження транспортного засобу, є неможливим.

Разом з тим, з листа Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-16891вх від 12.12.2019 вбачається, що 23.01.2014 проведено перереєстрацію вищевказаного транспортного засобу з громадянина ОСОБА_1 на нового власника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (ідентифікаційний код - 34410930) за довідкою-рахунком, у зв`язку з чим, ліквідатор банкрута 04.05.2020 звернувся з запитом № 02-69/70 про надання інформації та копій документів по відчуженню транспортного засобу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс».

У відповідь на вказаний запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» листом № 28.05.2020-04-1 від 28.05.2020 надало ліквідатору банкрута копію заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 30.12.2013, копію акту приймання-передання та копію довідки-рахунку.

Так, відповідно до заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 30.12.2013 фізична особа ОСОБА_1 відчужив Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» транспортний засіб NISSAN TIIDA, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , колір - білий, об`єм двигуна 1596 куб.см, який належить йому на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , виданого 28.12.2013 центром ДАІ 1801.

Згідно з п. 4 заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 30.12.2013 продаж автомобіля за домовленістю сторін вчиняється за вартістю 100 000, 00 грн. протягом двох днів з дати підписання акту приймання-передачі автомобіля.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 30.12.2013 фізична особа ОСОБА_1 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» прийняло транспортний засіб NISSAN TIIDA, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , колір - білий, об`єм двигуна 1596 куб.см,транзитний номер НОМЕР_8 , вартістю 100 000, 00 грн., про що сторони склали акт приймання-передачі від 30.12.2013.

Також, 30.12.2013 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» видано довідку-рахунок серія ВІА № 186372 про те, що йому продано вищезазначений транспортний засіб за ціною 100 000, 00 грн.

10.06.2020 ліквідатор банкрута звернувся до ОСОБА_1 із запитом № 02-69/75 про надання інформації та копії документів, у якому просив надати копію правочину по відчуженню транспортного засобу, на підставі якого 28.12.2013 відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу на його ім`я, повідомити ціну, за яку був реалізований вказаний транспортний засіб на його користь, а також надати докази проведення ним розрахунків з банкрутом за правочином по відчуженню - придбанню транспортного засобу.

Проте, відповідач - ОСОБА_1 на вищезазначений запит ліквідатора не відповів та будь-яких доказів не надав.

В процесі здійснення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» ліквідатор не виявив жодних документів щодо сплати відповідачем - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» грошових коштів за транспортний засіб, який 18.12.2013 був знятий з обліку для реалізації на користь ОСОБА_1 та 28.12.2013 зареєстрований за останнім.

Так, ліквідатором встановлено, що на дату зняття з обліку транспортного засобу для реалізації на користь ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» мало сім особових рахунків в банківських установах, а саме в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ КБ «Євробанк», що підтверджується листом Головного управління ДПС у Київській області № 2558/Арб-кер/10-36-04-04 від 23.09.2019.

В подальшому, ліквідатором банкрута було отримано виписки по виявлених особових банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» за період з 01.01.2013 по 25.10.2019, з яких вбачається, що будь-які кошти в якості оплати за реалізований транспортний засіб від ОСОБА_1 на особові рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» не надходили.

Таким чином, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, враховуючи те, що відповідач - ОСОБА_1 не провів розрахунків за правочином по відчуженню транспортного засобу та одразу після його купівлі у банкрута здійснив продаж вказаного транспортного засобу за ціною 100 000, 00 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач - ОСОБА_1 будь-яких пояснень та доказів щодо заявлених позовних вимог не надав, у судове засідання не з`явився та своїх представників не направив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11.11.2009 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пунктом 33 Порядку № 1388 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.

Для проведення перереєстрації транспортних засобів, зазначених в абзаці другому цього пункту, до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами.

Відповідно до п. 17 Порядку № 1200 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в Державтоінспекції або Держсільгоспінспекції, покупцеві разом з довідкою-рахунком або біржовою угодою Державтоінспекцією видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

Згідно з п. 31 Порядку № 1200 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунки за продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, проводяться в готівковій та/або безготівковій формі. Споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на суму здійсненої операції, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта).

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Статтею 689 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним зобов`язань щодо проведення розрахунків за правочином по відчуженню транспортного засобу суду не надав.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази щодо зняття 18.12.2013 транспортного засобу з обліку для реалізації відповідачу, здійснення 28.12.2013 вторинної реєстрації з отриманням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за відповідачем та через два дні (30.12.2013) продаж транспортного засобу відповідачем третій особі за 100 000, 00 грн., зважаючи на відсутність доказів щодо сплати відповідачем боржнику коштів за транспортний засіб та неспростованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 7, 61 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 2, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 27.11.2001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Ленінградська, будинок 8-Б, нежиле приміщення 3, ідентифікаційний код - 36515340) 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення підписано: 10.11.2020.

Суддя Т.В. Лутак