РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2020Справа № 910/9980/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Тутковський" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, будинок 28; ідентифікаційний код: 01431334)

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67; ідентифікаційний код: 22868414)

2) Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича (02096, м. Київ, вул. Крупської, буд 10)

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 17; ідентифікаційний код 21708016)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 15; ідентифікаційний код: 19019775)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 3: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код: 32705573)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" (03186, м. Київ, б-р Чоколівський, будинок 19; ідентифікаційний код 42787647)

до Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67; ідентифікаційний код: 22868414)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столяров Едуард Олегович (02096, м. Київ, вул. Крупської, буд 10)

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович ( АДРЕСА_1 )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

3) Приватне акціонерне товариство "Тутковський" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, будинок 28; ідентифікаційний код: 01431334)

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код: 32705573)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Представники сторін:

від позивача: Безпалюк Н. В.

від відповідача-1: Пекар А.О., Тинна Д.

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: Борисенко Д.В.

від третьої особи-3: Чмирьов Д.В.

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Тутковський" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, будинок 28; ідентифікаційний код: 01431334)

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67; ідентифікаційний код: 22868414)

2) Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича (02096, м. Київ, вул. Крупської, буд 10)

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 17; ідентифікаційний код 21708016)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 15; ідентифікаційний код: 19019775)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 3: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код: 32705573)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" (03186, м. Київ, б-р Чоколівський, будинок 19; ідентифікаційний код 42787647)

до Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67; ідентифікаційний код: 22868414)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столяров Едуард Олегович (02096, м. Київ, вул. Крупської, буд 10)

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович ( АДРЕСА_1 )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

3) Приватне акціонерне товариство "Тутковський" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, будинок 28; ідентифікаційний код: 01431334)

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код: 32705573)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Представники сторін:

від позивача: Безпалюк Н. В.

від відповідача-1: Пекар А.О., Тинна Д.

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: Борисенко Д.В.

від третьої особи-3: Чмирьов Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Тутковський" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал", Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Інтегровані Рішення", яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" та Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 710.

16.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Тутковський", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Тутковський" згідно Протоколу № 01 річних загальних зборів акціонерів від 21.04.2017, як власником нерухомого майна, на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" за кредитним договором було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 2090, яким в іпотеку було передано нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, а саме:

- майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- нерухоме майно, загальною площею 3 469,60 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28.

29.04.2015 між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Український Капітал" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Войтовським B.C. та зареєстрований в реєстрі за № 1253.

07.10.2015 на адресу Приватного акціонерного товариства "Тутковський" надійшов лист Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Український професійний банк" від 28.09.2015 № 01-10-/5085, яким Приватне акціонерне товариство "Тутковський" було повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 20.02.2013 укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ПАТ "Банк "Український Капітал" 29.04.2015.

Аналогічний лист надійшов на адресу, ПАТ "Банк "Український Капітал", оскільки в подальшому він звернувся до суду, та в порядку адміністративного судочинства оскаржив рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Український професійний банк" про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 20.02.2013 укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ПАТ "Банк "Український Капітал" 29.04.2015.

Відтак, як про це вказує позивач договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 20.02.2013, укладений 29.04.2015 між ПАТ "Український професійний банк" та ПАТ "Банк "Український Капітал" є нікчемним, а його нікчемність встановлена законом.

Однак, 22.12.2018 ПАТ "Банк "Український Капітал" направив на адресу позивача вимогу про усунення порушення № 10/1/09-2374, якою вимагав погасити наявну заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" у розмірі 28 016 810,53 грн.

21.01.2019 Приватне акціонерне товариство "Тутковський" направив на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал" відповідь вих. № 10/19 на вимогу про усунення порушення від 22.12.2018№ 10/1/09-2374, якою повідомив Банк про свою незгоду із визначеним ним розміром заборгованості, не наданням Банком детального розрахунку заборгованості, повідомленням про вартість предмета іпотеки у розмірі 106 243 000, 00 грн. та проханням утриматися від дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною нижчою ніж 106 253 000, 00 грн.

В той час, як вказує позивач, незважаючи на це, 04.02.2019 всупереч його запереченням щодо розміру заборгованості та повідомлень щодо вартості предмета іпотеки, представник Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал" Басов В.В. звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" (01030, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 26/4, ідентифікаційний код юридичної особи 33790480) ОСОБА_1 із заявами про реєстрацію права власності на нерухоме майно - предмет іпотеки. Державний реєстратор Соколянський Д.В. всупереч закону та своїх службових обов`язків прийняв рішення щодо державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно, що належить Приватному акціонерному товариству "Тутковський". Та відповідно державним реєстратором було прийнято та внесено низку відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В подальшому реєстраційні дії вчинені ОСОБА_1 були скасовані.

Однак, в подальшому 08.05.2019 за заявою представника Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал" державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстратор" Столяровим Е.О. прийнято та внесено низку відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відтак, позивач вказує, що внаслідок таких протиправних дій Приватне акціонерне товариство "Тутковський" незаконно було позбавлене права власності на вищевказане нерухоме майно.

Як про це вказує позивач, згідно ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, за твердженнями позивача, у зв`язку із встановленою законом нікчемністю договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 укладеного між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Український Капітал" за яким було відступлено право вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 710 від 20.02.2013, виконання якого було забезпечено іпотечним договором від 16.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Тутковський" право іпотекодержателя за іпотечним договором є припиненим та фактично не переходило до покупця - Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал".

Також, позивач вказує, що з урахуванням нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 на його переконання недійсними будуть винесені на його підставі рішення приватного нотаріуса Войтовського В.С. про внесення змін до записів про іпотеку про заміну іпотекодержателя: Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" на Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал".

Ухвалою Господарського міста Києва від 31.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.08.2019.

Разом з позовною заявою позивачем 26.07.2019 до Господарського суду міста Києва було подано заяву про забезпечення позову, в якій Приватне акціонерне товариство "Тутковський" просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо нерухомого майна, а саме:

ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1 039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Естакада (з кранбалкою 5т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера 3), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Майновий комплекс, загальною площею 8 595,40 кв.м., який складається з: корпус "Б" зі вставкою "АВ" (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ" (літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ" (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0,

яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28.

Ухвалою Господарського міста Києва від 31.07.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про забезпечення позову задоволено та відповідно вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження) щодо нерухомого майна, а саме:

ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1 039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Естакада (з кранбалкою 5т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера 3), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

Майновий комплекс, загальною площею 8 595,40 кв.м., який складається з: корпус "Б" зі вставкою "АВ" (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ" (літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ" (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0,

яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28.

23.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення від третьої особи-2.

27.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив від відповідача-1 на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

У підготовчому засіданні 28.08.2019 представник відповідача-1 надав суду заяву про застування строку позовної давності та клопотання про витребування доказів, яке просив суд задовольнити та витребувати у позивача оригінал Звіту про незалежну оцінку майна від 18.01.2019, об`єкт оцінки: комплекс будівель та споруд загальною площею 11 920, 7 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, з додатками, якими є вихідні дані, а в разі використання, також інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки, що виконано суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем Приходько Денисом Миколайовичем.

Також у даному підготовчому засіданні представник відповідача-1 надав позивачу адвокатський запит, який за словами представника також було відправлено поштою, щодо надання вказано вище оригіналу звіту для ознайомлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про витребування доказів та відповідно витребувано у Приватного акціонерного товариства "Тутковський" оригінал Звіту про незалежну оцінку майна від 18.01.2019, об`єкт оцінки: комплекс будівель та споруд загальною площею 11 920, 7 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, з додатками, якими є вихідні дані. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.09.2019 .

19.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення від третьої особи-1.

24.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про приєднання доказів до справи.

25.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача, в якій останній просить суд не брати до розгляду звіт про незалежну оцінку майна від 18.01.2019 як доказ, що не стосується предмета доказування у справі № 910/9980/19 та заява про приєднання доказів до матеріалів справи.

25.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про зупинення провадження в даній справі.

У підготовчому засіданні 25.09.2019 суд, розглянувши подану позивачем заяву, заслухавши пояснення представників та враховуючи положення ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви та виключення звіту про оцінку майна від 18.01.2019 з переліку доказів у даній справі. Відповідна інформація занесена до протоколу судового засідання від 25.09.2019.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.10.2019.

01.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі та додаткові докази до клопотання від 25.09.2019 про долучення додаткових доказів по справі.

04.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення позивача щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про витребування доказів та відповідно витребувано додаткові докази по справу у Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" та у Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк".

Також даною ухвалою задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про зупинення провадження у справі та відповідно зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3437/19.

27.12.2019 до Господарського суду міста Києва надішли пояснення відповідача-1 на виконання вимог ухвали суду від 04.10.2019.

02.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" його правонаступником.

18.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про поновлення провадження у справі № 910/9980/19, в якій зазначено про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/3437/19 набрало законної сили, оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 поновлено провадження у справі № 910/9980/19. Підготовче засідання призначено на 13.05.2020.

06.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення позивача.

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк".

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта".

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" вказує, що договір купівлі-продажу від 29.04.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Український Капітал" є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" зазначає, що у зв`язку із встановленою законом нікчемністю договору купівлі-продажу від 29.04.2015 за яким було відступлено право вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 710 від 20.02.2013, виконання якого було забезпечено іпотечним договором від 16.04.2013 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Публічним акціонерним товариством "Тутковський" право іпотекодержателя за іпотечним договором фактично не переходило до покупця - Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал".

У зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" звернулося до суду із позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" у справі № 910/9980/19 прийнято до свого провадження та призначено до спільного розгляду з первісним позовом на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" про заміну третьої особи-2 Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" правонаступником задоволено та відповідно здійснено заміну третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у підготовчому засідання оголошено перерву до 29.05.2020.

28.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про приєднання доказів надсилання копії позовної заяви третій особі-2 та відзив на позовну заяву третьої особи-2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 у підготовчому засідання оголошено перерву до 17.06.2020.

29.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення позивача щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху та клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для подачі доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 заяву Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про визнання поважними причин пропуску подачі доказів задоволено, визнано причини неподання Приватним акціонерним товариством "Тутковський" доказів поважними та долучено до матеріалів справи докази, які були додані до додаткових письмових пояснень та подані до суду 06.05.2020.

Також даною ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про залишення позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Тутковський" без руху. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.07.2020.

03.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволення даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.07.2020.

08.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Приватного акціонерного товариства "Тутковський" щодо відзиву відповідача-1 по суті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами.

09.07.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи та визнання причин пропуску строку на їх подання поважними, а також письмові заперечення щодо письмових пояснень позивача від 01.10.2019 та від 06.05.2020.

У підготовчому засіданні 10.07.2020, суд, розглянувши клопотання відповідача-1 та заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку задовольнити його клопотання про поновлення процесуального строку, визнати причини пропуску поважними та долучити до матеріалів справи докази, надані відповідачем-1 до суду 09.07.2020. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 10.07.2020.

Також у даному підготовчому засіданні суд з`ясовував у представників сторін думку щодо необхідності у наданні додаткового часу у зв`язку із долученням судом 10.07.2020 до матеріалів справи додаткових доказів відповідача-1.

Представники сторін зазначили, що необхідності у наданні додаткового часу у зв`язку із долучення додаткових доказів немає.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2020.

14.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про застосування строку позовної давності до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта".

22.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича та заява про застосування строку позовної давності.

23.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Приватного акціонерного товариства "Тутковський" щодо заяви Банку про застосування строку позовної давності до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" а також пояснення щодо заяви Банку про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи та визнання причин пропуску на їх подання поважними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.08.2020.

04.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи та визнання причин пропуску на їх подання поважними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.08.2020.

06.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" про надання технічного запису судового засідання від 05.08.2020.

18.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про приєднання документів на вимогу суду у даній справі.

19.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" про відкладення розгляду справи.

19.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, визнання причин пропуску на їх подання поважними та поновлення процесуального строку. Додаткові докази подані позивачем до суду 04.08.2020 разом із заявою, яку зареєстровано канцелярією суду за вх. № 01-37/55693/20 - залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.09.2020.

14.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про приєднання копії постанови Правління НБУ № 73/БТ від 30.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.09.2020.

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" з урахуванням правових висновків, викладених Верховним Сумом.

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.10.2020.

02.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про відвід судді Баранова Д.О. від розгляду справи № 910/980/19.

05.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" з урахуванням наданих позивачем на стадії судових дебатів заперечень від 29.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 залишено без розгляду заяву ПрАТ "Тутковський" про відвід судді Баранова Д.О. від розгляду справи № 910/9980/19.

У судовому засіданні 07.10.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" також просили суд про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача заперечили щодо позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позову. Також просили суд відмовити у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта". Скориставшись правом репліки, просили суд скасувати заходи забезпечення позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 07.10.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача відповідача, третіх осіб та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2013 між ПАТ "УПБ" (банк) та ТОВ "Надра Інтегровані Рішення", яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" (позичальник) був укладений договір про відкриття траншевої кредитної лінії №710 (далі - Кредитний договір №710), відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику відкличну кредитну лінію в межах суми 16 000 000,00 грн. терміном до 15.02.2015 на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору №710 договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 18.02.2015, а в частині невиконаних зобов`язань позичальника, передбачених цим договором та всіма додатковими договорами до нього, - до повного та належного їх виконання.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових договорів до Кредитного договору №710, якими вносились зміни та доповнення до вказаного кредитного договору.

Зокрема, додатковим договором від 18.02.2015 сторони погодили, що строк кредитування становить не пізніше 17.02.2016.

16.04.2013, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №710, між ПАТ "УПБ" (іпотекодержатель) та ПАТ "Тутковський" (іпотекодавець), правонаступником якого є ПрАТ "Тутковський", було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2090, (далі - Іпотечний договір №2090), за яким в іпотеку було передано нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Дубовицька, 28, а саме:

- майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, до складу якого входять: корпус "Б" зі вставкою "АВ" (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ" (літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ" (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м.;

- нерухоме майно, загальною площею 3469, 60 кв.м, що розташоване адресою: м. Київ, вул. Дубовицька, 28, а саме: виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера 3), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; естакада (з кранбалкою 5т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1 039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0.

15.01.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №73/БТ "Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та призначення куратора", відповідно до якої постановлено:

- запровадити особливий режим контролю за діяльністю ПАТ "УПБ" до повного виконання зобов`язань перед Національним банком України за кредитним договором;

- на період здійснення особливого режиму контролю призначити куратором ПАТ "УПБ" службовця Національного банку України ОСОБА_2 ;

- на куратора ПАТ "УПБ" покласти повноваження, визначені пунктом 5.7 глави 5 розділу І Положення №346;

- на період здійснення особливого режиму контролю заборонити ПАТ "УПБ" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки;

- на період здійснення особливого режиму контролю зобов`язати ПАТ "УПБ" здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ "Розрахунковий Центр"). У зв`язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "УПБ", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

В подальшому, 29.04.2015 між ПАТ "УПБ" (продавець) та ПАТ "Банк "Український капітал" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., зареєстрований в реєстрі за №1253, (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого продавець погоджується продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 1 Договору купівлі-продажу визначено, що правами вимоги є всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

За актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, складеним між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Банк "Український капітал", продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені у додатку до акту, серед яких права вимоги за Кредитним договором №710 (позичальник - ТОВ "Надра Інтегровані Рішення"; заборгованість кредиту - 5 133 263,00 грн., проценти - 138 668,43 грн.); договори забезпечення - договір поруки №710-1 від 20.02.2013 та Іпотечний договір №2090; купівельна ціна - 5 396 480,81 грн.

На виконання умов Договору купівлі-продажу 30.04.2015 ПАТ "Банк "Український капітал" сплачено на користь ПАТ "УПБ" грошові кошти у розмірі 17 700 000,00 грн. (призначення платежу - придбання кредитного портфелю згідно з Договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015), що підтверджується меморіальним ордером №182295 від 30.04.2015.

На підставі Договору купівлі-продажу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни до записів щодо обтяження предмету іпотеки іпотекою за Іпотечним договором №2090 в частині визначення іпотекодержателя з ПАТ "УПБ" на ПАТ "Банк "Український капітал".

Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2015 №293/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", зокрема: віднесено ПАТ "УПБ" до категорії проблемних строком до 180 днів; визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 30.01.2015 №73/БТ "Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та призначення куратора"; на період віднесення ПАТ "УПБ" до категорії проблемних запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратором ПАТ "УПБ" службовця Національного банку України ОСОБА_3 ; заборонено ПАТ "УПБ" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано ПАТ "УПБ" під час здійснення особливого контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами, Українською міжбанківською платіжною системою (УкрКарт) згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ "Розрахунковий Центр").

Листом №826 від 07.05.2015 ПАТ "Банк "Український капітал" звернулось до ПрАТ "Тутковський" з повідомленням про відступлення до нього прав вимоги за Кредитним договором №710 та за Іпотечним договором №2090 на підставі Договору купівлі-продажу.

Також, листом №754 від 19.05.2015 ПАТ "Банк "Український капітал" звернулось до ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" з повідомленням про відступлення до нього прав вимоги за Кредитним договором №710 на підставі Договору купівлі-продажу.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015 №107 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ", згідно з яким з 29.05.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ".

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ" №243/Та від 28.08.2015, у зв`язку з виявленням нікчемних правочинів - Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, акту приймання-передачі прав вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 наказано: 1) поновити в операційних системах ПАТ "УПБ" бухгалтерського обліку за рахунками з обліку кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №710 від 20.02.2013; 2) відновити нарахування процентів з 30.04.2015 за користування кредитом.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.08.2015 №562 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 №158 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно яким з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "УПБ" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "УПБ", визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Любові Олександрівні.

Листом від 28.09.2015 №01-10/5090 ПАТ "УПБ" повідомило ПАТ "Банк "Український капітал" про нікчемність Договору купівлі-продажу та вимагало повернути всі документи, отримані новим кредитором за вказаним нікчемним договором.

Також, листами від 28.09.2015 №01-10/5084 та №01-10/5085 уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" повідомила ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" та ПрАТ "Тутковський" про нікчемність Договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим зазначила, що всі зобов`язання за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 слід виконувати на користь ПАТ "УПБ".

У листі від 08.02.2016 ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" повідомило ПАТ "Банк "Український капітал" про те, що 05.10.2015 товариством було отримано від Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" повідомлення №01-10/5084 від 28.09.2015 про нікчемність Договору купівлі-продажу.

22.12.2018 листом №10/1/09-2375 ПАТ "Банк "Український Капітал" направило на адресу ПрАТ "Тутковський" вимогу про усунення порушення, якою вимагав погасити наявну заборгованість ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" за Кредитним договором №710 у розмірі 28 016 810,53 грн.

Листом №10/19 від 21.01.2019 ПрАТ "Тутковський" було направлено на адресу ПАТ "Банк "Український капітал" відповідь на вимогу про усунення порушення від 22.12.2018 №10/1/09-2374, якою повідомив банк про свою незгоду із визначеним останнім розміром заборгованості, ненаданням детального розрахунку заборгованості, повідомлення про вартість предмета іпотеки у розмірі 106 253 000,00 грн. та проханням утриматися від дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною нижчою ніж 106 253 000,00 грн.

23.01.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано заяву власника об`єкта нерухомого майна (ПрАТ "Тутковський") про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна, а 31.01.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/472/19 було заборонено проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень зміни до таких записів щодо нерухомого майна, належного ПрАТ "Тутковський" до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/472/19.

07.05.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстратор" Столяровим Е.О. за заявою представника ПАТ "Банк "Український Капітал" було прийнято рішення щодо державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно за ПАТ "Банк "Український Капітал".

07.05.2019 відповідні реєстраційні дії вчинені ОСОБА_4 07.05.2019 ним же були скасовані, а 08.05.2019 за заявою представника ПАТ "Банк "Український Капітал" він прийняв нові рішення щодо державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно, що належить ПрАТ "Тутковський" та зареєстрував право власності за ПАТ "Банк "Український Капітал" на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090.

15.01.2020 було проведено відкриті торги (електронний аукціон) з продажу активів (майна) ПАТ "УПБ", а саме: пулу активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, нерухомості, майнових прав на нерухомість, бланків простих векселів, бланків переказних векселів та основних засобів, у кількості 131 754 шт. (в т.ч. права вимоги за Кредитним договором №710, що становили предмет Договору купівлі-продажу), лот №GL18N614755, переможцем яких було визначено ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", про що складено протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b.

24.02.2020 між ПАТ "УПБ" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" було укладено договори №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання та №80/1 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровими №№209, 210, відповідно, в рамках яких, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b від 15.01.2020, ПАТ "УПБ" відступило на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" в т.ч. права вимоги до позичальників, які випливають з кредитних договорів та укладених в забезпечення їх виконання договорів, що були предметом Договору купівлі-продажу, про що між сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі прав вимоги/майнових прав та кредитних справ.

В подальшому, на підставі договорів №07/19/03/2020/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами та №06/19/03/2020/1 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, укладених між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал", посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими №374, №373, а також договорів №20-03/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та №20-03/2 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, укладених між АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал" та ТОВ "ФК "Сіфанта", посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими №375, №376, відповідні права вимоги в т.ч. за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 було відступлено на користь ТОВ "ФК "Сіфанта".

Спір у справі стосується застосування наслідків нікчемності Договору купівлі-продажу шляхом скасування рішення і записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись з відповідним позовом до суду позивач вказував на те, що оскаржувані ним рішення та записи в державних реєстрах (щодо зміни відомостей про іпотекодержателя предмета іпотеки та реєстрації за ПАТ "Банк "Український капітал" права власності на предмет іпотеки) було вчинено за наслідками реалізації Договору купівлі-продажу, однак останній є нікчемним в силу приписів ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому у ПАТ "Банк "Український капітал" були відсутніми правові підстави для реалізації набутих за таким правочином прав, в т.ч. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором в рахунок погашення зобов`язань за Кредитним договором.

Аналогічні за своїм нормативно-правовим обґрунтуванням доводи містять і в позові третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору - ТОВ "ФК "Сіфанта", яким вказується на те, що саме йому належать права вимоги кредитора/іпотекодержателя за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 за наслідками їх придбання на електронному аукціону з продажу активів ПАТ "УПБ" в рамках процедури ліквідації останнього.

З огляду на викладене вбачається, що фактичне вирішення спору у даній справі зводиться до дослідження Договору купівлі-продажу на предмет його нікчемності та застосування наслідків цього.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В даному випадку, як позивачем у поданому позові, так і третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору у відповідній заяві, фактично не визначається на підставі яких обставин та якому саме з передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") критеріїв нікчемності відповідає Договір купівлі-продажу, а здійснюються виключно посилання на лист уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" від 28.09.2015 №01-10/5085, яким було повідомлено про нікчемність Договору купівлі-продажу.

Крім того, ними визначається, що законність відповідного рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо нікчемності Договору купівлі-продажу підтверджена постановою Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/24227/15.

В той же час, суд відзначає, що за системним аналізом ст.ст. 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто, зобов`язані здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Однак, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними, адже, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду, і тому такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий відповідний наказ, здійснено повідомлення його сторін.

Тобто, відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, яка здійснює повноваження органу управління банку (наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24198/16, від 04.07.2018 у справі № 819/353/16, від 05.12.2018 у справі № 826/23064/15, від 27.02.2019 у справі № 826/8273/16).

Відтак, доведення наявності обставин з якими положення Закону передбачають віднесення відповідного правочину до нікчемних, в т.ч. задля застосування наслідків нікчемного правочину, за наявності відповідного спору покладається саме на зацікавлену особу, якою ініційовано пов`язаний з цим спір, позаяк за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц).

Отже, сам по собі факт існування листа уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо повідомлення про нікчемність Договору купівлі-продажу, як і будь-якого іншого внутрішнього документу Фонду чи ПАТ "УПБ" з цього приводу не може слугувати правовою підставою для висновку про нікчемність такого правочину, адже такий може бути нікчемним виключно в силу Закону.

Що ж стосується посилань на постанову Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/24227/15 як на підтвердження факту законності рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо нікчемності Договору купівлі-продажу, то суд відзначає, що дійсно предметом спору у такій справі було оскарження ПАТ "Банк "Український капітал" рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо визнання нікчемним Договору купівлі-продажу, однак таким судовим рішенням Верховного Суду провадження у справі №826/24227/15 було закрито з підстав неналежності спору до юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим і скасовано рішення судів попередніх інстанцій.

Тобто, в межах розгляду справи №826/24227/15 судами не було вирішено спору відносно законності рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо нікчемності Договору купівлі-продажу, а тим більше не підтверджено чи спростовано обставини нікчемності Договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим посилання позивача та третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору на постанову Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/24227/15 в розрізі встановлення нею законності дій уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо визнання нікчемним Договору купівлі-продажу є безпідставними.

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні докази, якими було б підтверджено встановлення обставин нікчемності Договору купівлі-продажу в розумінні Закону (судового рішення, яке набрало законної сили), а тому вирішуючи спір у даній справі суду в першу чергу слід підтвердити чи спростувати обставини нікчемності Договору купівлі-продажу в силу Закону, доведення існування яких покладаються на зацікавлених осіб, якими в силу приписів ст.ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку є позивач та третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, адже саме ними ініційовано спір щодо застосування наслідків нікчемності Договору купівлі-продажу.

При цьому, здійснюючи судовий контроль на предмет нікчемності правочинів за статтею 38 Закону суду належить перевіряти усі критерії, визначені законодавцем відповідно до даної норми (Аналогічний правовий висновок при застосуванні вказаної норм наведено в постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №911/954/16).

В даному випадку, Договір купівлі-продажу стосується відступлення майнових прав за конкретно визначеними Кредитними договорами та укладеними в забезпечення їх виконання договорами забезпечення, а тому безумовно є операцією з майном банку, оскільки майнові права відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України є складовою частиною загального поняття "майна, як особливого блага".

Тобто, за наслідками вчинення Договору купівлі-продажу ПАТ "УПБ" було відчужено на користь ПАТ "Банк "Український капітал" саме майно (майнові права вимоги сплати коштів за наведеними кредитними договорами), а тому в першу чергу існують підстави для перевірки такого правочину у відповідності до закріплених в п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" критеріїв нікчемності, на які, крім того, вказувалося учасниками справи (позивачем, третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ") в усних та письмових поясненнях, наданих за час вирішення спору.

Також, в листі уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" від 28.09.2015 №01-10/5085, на який здійснюється посилання позивачем у поданому позові та третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору у відповідній заяві, було вказано на встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу з підстави, визначеної п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, за час вирішення даного спору в поданих до суду письмових та усних поясненнях учасниками справи (представниками ПрАТ "Тутковський", ТОВ "ФК "Сіфанта" та ПАТ "УПБ") вказувалося на невідповідність Договору купівлі-продажу п.п. 1, 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, здійснюючи перевірку Договору купівлі-продажу на предмет його нікчемності суд виходить із перевірки наявності передбачених п.п. 1, 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") критеріїв для цього, адже будь-яких доводів чи доказів на підтвердження існування обставин, які б надавали змогу перевірити такий правочин на предмет його нікчемності в силу відповідності встановленим п.п. 4, 6, 8 ст. 38 такого Закону у відповідній редакції критеріям в межах розгляду даної справи не надано.

За приписами п.п. 1, 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В даному випадку, позивач, третя особа із самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ" як на підставу віднесення оскаржуваного договору до нікчемного в силу наведених норм Закону посилаються на те, що:

- умови Договору купівлі-продажу за своєю суттю передбачають безоплатну передачу ПАТ "Банк "Український капітал" майнових прав за кредитними договорами, оскільки фактичні розрахунки за Договором купівлі-продажу здійснювалися шляхом перерахування коштів через рахунок ПАТ "Банк" Український капітал", відкритий в ПАТ "УПБ", на рахунки заборгованості по Кредитним договорам (майнові права по яким були передані згідно Договору купівлі-продажу), шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, адже сума коштів у розмірі 17 700 000,00 грн., яка надійшла 30.04.2015 згідно меморіального ордеру №22771017 з коррахунку ПАТ "Банк "Український капітал", є сумою одночасного повернення заборгованості ПАТ "УПБ" по міжбанківським угодам №Т10861USD від 27.04.2015 та №Т10861USD від 27.04.2015;

- виконання Договору купівлі-продажу було здійснено з порушенням вимог постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ "Про запровадження особливого контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та призначення куратора" та постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 №293/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", відповідно до яких всі розрахунки в національній валюті повинні були проводитися виключно через кореспондентський рахунок ПАТ "УПБ", відкритий у Національному банку України, однак, в даному випадку розрахунки за Договором купівлі-продажу здійснювалися без використання відповідного рахунку;

- ПАТ "Банк "Український капітал" на момент укладення Договору купівлі-продажу було кредитором ПАТ "УПБ" за договорами міжбанківської угоди №Т10861USD від 27.04.2015 та №Т10861USD від 27.04.2015 на загальну суму 790 000,00 доларів США (в еквіваленті на момент укладення Договору купівлі-продажу становило 17 700 000,00 грн.), а тому укладення Договору купівлі-продажу надало такому кредитору переваги перед іншими кредиторами;

- відступлення згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором №710 було здійснено в сумі 5 396 491,81 грн., однак вартість майна, переданого в забезпечення виконання зобов`язань за таким правочином складала 67 224 914,00 грн., а тому ПАТ "УПБ" фактично здійснило відчуження майна за ціною, що є значно нижчою від звичайної (більше, ніж на 20%).

Однак, зазначені доводи жодним чином не підтверджують наявності обставини, з якими положення п.п. 1, 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") надають можливість встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу, що полягає в наступному.

Щодо безоплатності (п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ")).

За своєю правовою природою укладений між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Банк "Український капітал" спірний правочин є договором купівлі-продажу прав вимоги (цесії).

Тому, здійснюючи оцінку Договору купівлі-продажу на предмет відповідності критерію нікчемності, зазначеному у наведеному пункті, судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04.04.2018 у справі №916/2986/16 при дослідженні питання застосування приписів ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у тотожному спорі, про те, що правомірність договору цесії має оцінюватись судом не у зв`язку та з підстав того, як він виконувався, а на предмет порушення вимог законодавства при його укладенні.

Отже, доводи позивача, третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ" про безоплатність відчуження спірних прав від ПАТ "УПБ" на користь ПАТ "Банк "Український капітал", обґрунтовані обставинами виконання Договору купівлі-продажу як підстава для нікчемності Договору купівлі-продажу у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відхиляються судом як такі, що не можуть бути критерієм оцінки на предмет нікчемності спірного правочину в рамках зазначеної норми.

Крім того, в положеннях п.п. 2.1, 2.2, 3.1 Договору купівлі-продажу сторонами було погоджено оплатність відступлення відповідних прав, ціну їх продажу та порядок і строки розрахунків за їх продаж, а саме: визначено, що за продаж (відступлення) ПАТ "УПБ" прав вимоги ПАТ "Банк" Український капітал" зобов`язаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну: у розмірі 17 700 000,00 грн. - не пізніше 30.04.2015; 3 519 621,54 грн. - не пізніше 15.05.2015.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Тобто, за змістом п.п. 2.1, 2.2, 3.1 Договору купівлі-продажу ПАТ "Банк "Український капітал" було взято на себе зобов`язання перед ПАТ "УПБ" щодо оплати відчужених йому прав вимоги у визначеному порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.04.2015 у визначеному п. 3.1 Договору купівлі-продажу порядку ПАТ "Банк "Український капітал" було здійснено розрахунок із ПАТ "УПБ" за придбані права вимоги у розмірі 17 700 000,00 грн. (меморіальний ордер №22771017 від 30.04.2015).

При цьому, в положеннях розділу 7 Договору купівлі-продажу сторонами було встановлено право ПАТ "УПБ" на зворотній викуп у ПАТ "Банк "Український капітал" відчужених прав вимоги, в якому погодили умови та строки реалізації ПАТ "УПБ" такого права, а в п. 7.5 договору встановлено, що у випадку, якщо продавець не скористався правом зворотного викупу у відповідності до Розділу 7 цього Договору, сторони дійшли згоди, що покупець звільняється від обов`язку сплатити частину загальної купівельної ціни, передбаченої п.п. 3.1.2 п. 3.1 цього Договору, в розмірі 3 519 621,54 грн.

Однак, доказів реалізації наведеного права зворотного викупу матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи визначені в положеннях Договору купівлі-продажу умови, порядок і строки розрахунків та наявні в матеріалах справи докази перерахування коштів від ПАТ "Банк "Український капітал" на користь ПАТ "УПБ" в якості оплати придбаних прав за таким правочином, фактичне здійснення чого не заперечується учасниками справи, суд приходить до висновку, що зобов`язання ПАТ "Банк" Український капітал" перед ПАТ "УПБ" по оплаті придбаних прав вимоги згідно Договору купівлі-продажу було виконано у визначеному таким правочином обсязі та встановлені строки.

Відтак, відсутні правові підстави для висновку про наявність обставин для встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу у відповідності до приписів п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ"), адже на підставі зібраних в матеріалах справи доказів не вбачається, що з укладенням такого правочину ПАТ "УПБ" безоплатно здійснило відчуження майна, прийняло на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій або відмовилося від власних майнових вимог.

Щодо наслідків взятих ПАТ "УПБ" на себе зобов`язань (п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ")).

В межах вирішення спору у даній справі зацікавленими особами (позивачем, третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору чи ПАТ "УПБ") не надано будь-яких доказів того, що виконання Договору купівлі-продажу (перерахунок коштів з рахунку ПАТ "Банк "Український капітал", відкритий у Банку, на рахунок останнього) призвело до зменшення ліквідності ПАТ "УПБ".

Тобто, здійснити оцінку причинно-наслідкового зв`язку між виконанням Договору купівлі-продажу та втратою платоспроможності ПАТ "УПБ" є неможливим в силу визначеної за наслідками реалізації такими особами своїх процесуальних прав щодо подання доказів на підтвердження своїх доводів/заперечень доказової бази в межах даної справи, тому відсутні підстави для висновку про відповідність Договору купівлі-продажу встановленому п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") критерію нікчемності.

Стосовно посилань позивача, підтриманих третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ", стосовно незаконності проведення розрахунків за Договором купівлі-продажу без використання кореспондентського рахунку ПАТ "УПБ", відкритого в Національному банку України, суд відзначає наступне.

За змістом ст. 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент його виконання) у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема: письмове застереження; обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов`язаними з банком особами; віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 №346, (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент його виконання) Національний банк має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку, та/або в разі наявності хоча б однієї з таких ознак, зокрема: невиконання керівником/керівниками банку вимог Національного банку щодо усунення виявлених порушень; виявлення за результатами безвиїзного нагляду або інспекційної перевірки фактів здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та кредиторів, порушень банківського законодавства, а також одержання доходів із порушенням законодавства України, навіть якщо ці порушення не призвели до погіршення фінансового стану банку; виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобов`язань перед клієнтами і кредиторами; потреба в посиленому контролі за діяльністю банку з метою уникнення можливості невиконання банком своїх зобов`язань перед клієнтами та кредиторами; надання банку Національним банком кредиту для підтримки ліквідності; наявність у банку кредиту для підтримки ліквідності, отриманого від Національного банку. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну / дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку.

Згідно із п. 5.7 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 №346, (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент його виконання) Національний банк має право встановити такі особливі вимоги до розрахунків банку, у якому призначено куратора: заборонити використання для розрахунків прямих кореспондентських рахунків; перевести банк на модель обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку в СЕП, яка дає банку змогу здійснювати початкові платежі від імені відокремлених підрозділів або через внутрішньобанківську міжфілійну платіжну систему; установити порядок здійснення банком та його відокремленими підрозділами початкових платежів з урахуванням наявності коштів на кореспондентському рахунку банку та змісту платежів.

Відповідно п. 1 Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320, кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку, філії іноземного банку для здійснення міжбанківського переказу коштів.

Тобто, такий рахунок може відкрити лише банківська установа і кошти на такий рахунок може вносити лише банківська установа, в той час, як юридична або фізична особа не можуть напряму зараховувати кошти на кореспондентський рахунок.

Також, Інструкція про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 №320, дає визначення консолідованому кореспондентському рахунку, а саме, консолідований кореспондентський рахунок - це кореспондентський рахунок, що відкритий у Національному банку України для роботи у системі електронних платежів за відповідною моделлю обслуговування. Модель обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку в системі електронних платежів (СЕП) - сукупність механізмів і правил роботи СЕП, банку та його філій, згідно з якими виконується міжбанківський переказ через консолідований кореспондентський рахунок.

Відтак, враховуючи наведені норми, застосовуючи дані визначення термінів кореспондентський рахунок та консолідований кореспондентський рахунок в розрізі встановлених постановами Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ та від 30.04.2015 №293/БТ обмежень в діяльності ПАТ "УПБ" слід дійти висновку, що відповідні обмеження мали на меті заборону ПАТ "УПБ" здійснювати міжбанківські перекази через прямі кореспондентські рахунки, відкриті в інших банках, та зобов`язання останнього здійснювати міжбанківські розрахунки виключно через кореспондентський рахунок ПАТ "УПБ", відкритий в Національному банку України.

Тобто, встановлені постановами Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ та від 30.04.2015 №293/БТ обмеження розповсюджувалась виключно на транзакції ПАТ "УПБ" при здійсненні ним міжбанківських переказів в національній валюті.

В той же час, виконання Договору купівлі-продажу в частині оплати ПАТ "Банк "Український капітал" придбаних прав вимоги здійснювалося шляхом перерахування коштів з поточного рахунку такої особи, відкритого в ПАТ "УПБ", на визначений рахунок останнього, відкритий в ньому, тобто, шляхом проведення внутрішньобанківської транзакції в межах ПАТ "УПБ".

Отже, оплату відчужених за Договором купівлі-продажу прав було проведено в межах одного і того самого банку, що не потребує використання кореспондентського рахунку, адже останній використовується лише у випадку проведення міжбанківських розрахунків.

Таким чином, правові підстави для висновку про те, що укладення Договору купівлі-продажу чи його виконання було здійснено з порушенням встановленого постановами Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ та від 30.04.2015 №293/БТ обмеження в діяльності ПАТ "УПБ" відсутні, адже посилання позивача, третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ" на обов`язковість здійснення такого типу транзакцій виключно з використанням кореспондентського рахунку не ґрунтується на правовому визначенні призначення такого рахунку.

Аналогічний висновок щодо встановлення правової природи таких заходів впливу як заборона банку використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки та зобов`язання здійснювати розрахунки виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України, викладено в постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №910/16152/18 при аналізі встановлених постановою Правління Національного банку України обмежень в діяльності банку при вирішенні фактично тотожного питання (погашення кредитної заборгованості позичальником шляхом перерахування коштів в межах банку).

При цьому, суд також звертає увагу на те, що встановлені постановами Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ та від 30.04.2015 №293/БТ заходи впливу є саме обмеженнями в діяльності ПАТ "УПБ", що в частині заборони використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки та зобов`язання здійснювати розрахунки виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України, полягає у введені тимчасового обмеження юридичної дієздатності ПАТ "УПБ" (обмеження правомочностей виконавчого органу та представників в межах встановлених заборон та зобов`язань), а тому навіть при порушенні такими особами відповідних обмежень при виконанні своїх службових обов`язків вести мову про можливу наявність ознак фіктивності чи умислу у вчиненні Договору купівлі-продажу, а тим більше при його виконанні в частині оплати відчужених прав, можливо виключно за наявності доказів обізнаності контрагента (ПАТ "Банк "Український капітал") про такі обмеження, що в даному випадку виключається присвоєнням постановам Правління Національного банку України від 15.01.2015 №73/БТ та від 30.04.2015 №293/БТ грифу: "Банківська таємниця".

Аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №920/653/18.

Таким чином, з наведених учасниками справи доводів та наданих ним на їх підтвердження доказів не вбачається наявність обставини, необхідних для встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу відповідно до закріпленого в п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") критерію нікчемності.

Щодо здійснення відчуження за ціною, нижчою від звичайної (коли вартість на 20 відсотків відрізняється від вартості майна) (п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ")).

В підтвердження наявності такого критерію позивачем вказується, а третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору та ПАТ "УПБ" підтримано, що відступлення згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором №710 було здійснено в сумі 5 396 491,81 грн., однак вартість майна, переданого в забезпечення виконання зобов`язань за таким правочином складала 67 224 914,00 грн., а тому ПАТ "УПБ" фактично здійснило відчуження майна за ціною, що є значно нижчою від звичайної (більше, ніж на 20%).

Однак, суд відзначає, що предметом відчуження за Договором купівлі-продажу не виступало передане в забезпечення виконання Кредитного договору №710 майно, а становили виключно права вимоги за таким договором та укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за ним Іпотечним договором №2090.

Тобто, сама по собі вартість передано в іпотеку майна, при перевищенні його вартості над розміром заборгованості, не могла вплинути на визначення вартості продажу (відступлення) прав вимоги по поверненню коштів, що було ним забезпечено, адже на момент вчинення Договору купівлі-продажу така вартість оцінювалася виключно в розрізі ліквідності проданого активу та не могла збільшувати його вартість понад розмір фактичної заборгованості.

Згідно наявних в матеріалах справи документів вбачається та не заперечується учасниками справи, що станом на дату укладення Договору купівлі-продажу заборгованість за Кредитним договором №710 становила 5 133 263,00 грн. і разом із нарахованими банком процентами складала 5 271 931,43 грн., а оплачена ПАТ "Банк "Український капітал" вартість відступлення прав вимог за таким кредитним договором становила 5 396 480,81 грн.

При цьому, згідно наявного в матеріалах справи звіту про незалежну оцінку права вимоги ПАТ "УПБ" за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №710 від 20.02.2013, складеного 29.04.2015 суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Черновим А.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16022/14 від 17.02.2014) на замовлення ПАТ "УПБ", ринкова вартість об`єкта оцінки - вартість прав вимоги за таким договором, станом на 29.04.2015 була оцінена у розмірі 4 628 000,00 грн.

Крім того, висновком №2974 судового експерта Семенюк Олександра Петровича за результатами проведеної економічної експертизи від 25.05.2020 підтверджено, що розмір ринкової вартості права вимоги за кредитним договором, що визначений у звіті про незалежну оцінку права вимоги ПАТ "УПБ" за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №710 від 20.02.2013 до позичальника - ТОВ "Надра Інтегровані Рішення", складеного 29.04.2015 суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Черновим А.В., є правильним та жодним чином не змінився, навіть, за умови врахування вартості предмета іпотеки, що визначена у висновку експерта №1-06/11 за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи, складеного 06.11.2019 судовим експертом Лісниченком Сергієм Евсильовичем.

Отже, що вже самі по собі обставини вчинення Договору купівлі-продажу в розрізі визначення вартості продажу прав вимоги за Кредитним договором №710 та укладеними в забезпечення його виконання договорами виключають можливість здійснення висновків щодо негативних наслідків для ПАТ "УПБ" у вигляді недоотримання коштів останнім за наслідками відступлення спірного права вимоги, адже мають місце обставини, за яких право отримання грошових коштів у розмірі 5 271 931,43 грн., оцінене в 4 628 000,00 грн. було відчужено за 5 396 480,81 грн., що свідчить про фактичний прибуток банку за наслідками його продажу, а не відчуження майна за ціною, що є значно нижчою від звичайних цін більше ніж на 20%.

В підтвердження наведеного суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що за час вирішення спору у даній справі, вважаючи оскаржуваний договір нікчемним, уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" було включено права вимоги за Кредитним договором №710 до ліквідаційної маси ПАТ "УПБ" та здійснено їх відчуження на відкритих торгах, що і підтверджується зверненням ТОВ "ФК "Сіфанта" з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору в межах даної справи, як набувача відповідних майнових прав за наслідками проведення торгів з відчуження актів ПАТ "УПБ" у складі лоту №GL18N614755, до якого було включено в т.ч. такі права вимоги.

Зокрема, з публічного паспорту відповідного лоту, розміщеного на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що станом на дату формування ліквідаційної маси ПАТ "УПБ" - 01.12.2015, відповідне право вимоги складалося з суми загальної заборгованості у розмірі 6 251 532,11 грн., з якої 5 133 263,00 грн. - сума основного боргу, та було оцінено в розмірі 62 503,57 грн., а згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b вбачається, що за наслідками проведення відкритих торгів з відчуження лоту №GL18N614755 його було продано за 9 117 150,24 грн. при тому, що до складу такого лоту було включено пул активів, який складався з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, нерухомості, майнових прав на нерухомість, бланків простих векселів, бланків переказних векселів та основних засобів у загальній кількості 131 754 шт., з яких лише заборгованість за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, станом на дату формування ліквідаційної маси ПАТ "УПБ" - 01.12.2015, становила 184 010 651,70 грн.

Тобто, підтримуючи доводи позивача щодо нікчемності Договору купівлі-продажу з підстави відчуження за ним прав вимоги за Кредитним договором №710 за ціною нижчою від звичайних цін більше ніж на 20%, що було здійснено у розмірі 5 396 480,81 грн., уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" за погодженням з Фондом здійснено відчуження цього ж активу (+ донарахованих за період з 30.04.2015 по 01.10.2019 нарахувань у вигляді процентів) виходячи із вартості оцінки у розмірі 62 503,57 грн., що вже саме по собі викликає сумніви в добросовісності відповідної поведінки уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ", а тим більше виключає можливість для визнання відповідних доводів позивача обґрунтованими.

За наведених обставин, матеріалами справи не підтверджується, що відчуження прав вимоги за Договором купівлі-продажу було здійснено за ціною, нижчою від звичайної більше ніж на 20%, що виключає існування правових підстав для визнання такого правочину нікчемним згідно із п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ")).

Відносно посилань позивача на наданий ним висновок експерта Побеленської Ніни Андріївни за результатами проведення економічної експертизи №1-30/04 від 30.04.2020 суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Як вбачається з висновку експерта №1-30/04, на вирішення економічної експертизи було поставлено два питання: чи підтверджується документально розмір заборгованості ПрАТ "Тутковський Інтегровані Рішення" за договором про відкриття траншевої кредитної лінії станом на 29.04.2015 у розмірі 5 396 491,81 грн.; яким чином здійснювалось проведення розрахунків ПАТ "Банк "Український капітал" з ПАТ "Український професійний банк" за відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги.

Однак, за наслідками проведення експертного дослідження для надання відповідей на поставлені питання експертом було вказано на те, що Договір купівлі-продажу прав вимоги є нікчемним згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В той же час, положеннями ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Крім того, відповідно до п. 1.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, видами економічної експертизи є: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

В розділі 3 вказаної Інструкції зазначено орієнтовний перелік вирішуваних за економічною експертизою питань, серед яких не передбачено, що предметом висновку експерта може бути оцінка доказів чи власне тлумачення норм права.

Згідно із п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять вихідні дані для вирішення поставлених питань.

Втім, відповідно до 1-3 аркушу висновку №1-30/04 від 30.04.2020 експерту не було надано первинні документи та документи податкового та бухгалтерського обліку, а тому економічна експертиза не могла бути проведена.

Таким чином, оскільки висновок експерта не відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, та положенням Господарського процесуального кодексу України щодо висновку експерта, то останній не може бути належним доказом в розумінні чинного процесуального законодавства України.

До того ж, в такому висновку експертом здійснено висновок про нікчемність Договору купівлі-продажу відповідно до визначеного в п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" критерію, в той час, як редакція ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", чинна як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ", що підлягає до застосуванню в межах спірних правовідносин, не містить такого пункту.

Щодо надання переваг (пільг) (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ")).

Так, представник позивача вказує, а представника третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору підтримується те, що ПАТ "Банк "Український капітал" на момент укладення Договору купівлі-продажу було кредитором ПАТ "УПБ" за договорами міжбанківської угоди №Т10861USD від 27.04.2015 та №Т10861USD від 27.04.2015 на загальну суму 790 000,00 доларів США (в еквіваленті на момент укладення Договору купівлі-продажу становило 17 700 000,00 грн.), а тому укладення Договору купівлі-продажу надало такому кредитору переваги перед іншими кредиторами, адже при запровадженні тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ" та подальшої його ліквідації відповідні вимоги ПАТ "Банк "Український капітал" включались до сьомої черги погашення, в той час як за наслідками виконання Договору купівлі-продажу булт погашені позачергово.

Із матеріалів справи вбачається, що 20.08.2003 між ПАТ "УПБ" та ПAT "Банк "Український капітал" було укладено Генеральну угоду про порядок проведення міжбанківських операцій №05-03, в рамках якої між ПАТ "УПБ" та AT "Банк "Український капітал" укладено SWAP-угоди обміну валюти №T10861USD/1 та №150427/00162872, а також №T10864USD/1 та №150427/00162877 від 27.04.2015.

Пунктом 4 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України №281 від 10.08.2005, визначено, що валютний СВОП (currency swap) - це валютна операція за договором, умови якого передбачають купівлю (продаж, обмін) іноземної валюти зі зворотним її продажем (купівлею, обміном) на певну дату в майбутньому з фіксацією умов цих операцій (курсів, обсягів, дат валютування тощо) під час укладення договору. Валютний СВОП - одночасне укладання спот та протилежної форвардної угоди. Іноземна валюта, придбана згідно з угодою спот, продається після закінчення певного проміжку часу, і відповідно валюта, що продається згідно з угодою спот, після закінчення певного проміжку часу купується знову. Обидві угоди укладаються з одним і тим самим партнером, у цьому разі курси, дати валютування та способи платежу встановлюються під час укладання угоди (Методичні рекомендації щодо організації та функціонування систем ризик-менеджменту в банках України, затверджені Постановою Правління № 361 Національного банку України від 02.08.2004).

Тобто, валютний своп являє собою комбінацію двох протилежних конверсійних угод. Фактично угоди валютного свопу є валютним бартером.

Отже, за вказаними SWAP-угодами обміну валюти ПАТ "УПБ" придбав у ПAT "Банк "Український капітал" 5 000 000,00 грн. та 12 700 000,00 грн., в замін чого надав ПAT "Банк "Український капітал" 570 000,00 дол. США та 220 000,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов`язань ПАТ "УПБ" за вказаними вище міжбанківськими угодами 27.04.2015 між ПАТ "УПБ" та ПAT "Банк "Український капітал" було укладено договір застави майнових прав №270415/1, за яким ПАТ "УПБ" передало в заставу відповідачу 1 право вимоги повернення міжбанківського кредиту в сумі 220 000,00 дол. США, яке виникло на підставі свіфтових повідомлень №T10861USD/1 та №150427/00162872, і договір застави майнових прав №270415/3, за яким ПАТ "УПБ" передало в заставу ПAT "Банк "Український капітал" право вимоги повернення міжбанківського кредиту у сумі 570 000,00 дол. США, яке виникло на підставі свіфтових повідомлень №T10864USD/l тa №150427/00162876.

30.04.2015 вказані вище SWAP-угоди обміну валюти були закриті: ПАТ "УПБ" повернуло ПAT "Банк "Український капітал" 5 000 000,00 грн. та 12 700 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №22762412 від 30.04.2015 і №22762416 від 30.04.2015, а ПAT "Банк "Український капітал" в свою чергу повернуло ПАТ "УПБ" 220 000,00 дол. США та 570 000,00 дол. США, що підтверджується меморіальними ордерами №22771021 від 30.04.2015 та №22771019 від 30.04.2015.

При цьому, будь-яких доказів пов`язаності закриття SWAP-угод обміну валюти №T10861USD/1 та №150427/00162872, а також №T10864USD/1 та №150427/00162877 від 27.04.2015 з вчиненням Договору купівлі-продажу матеріали справи не містять.

Таким чином, міжбанківські SWAP-угоди обміну валюти та Договір купівлі-продажу є окремими самостійними правочинами, жодним чином не пов`язаними одне з одним, а розрахунок як за міжбанківськими SWAP-угодами обміну валюти, так і за Договором купівлі-продажу прав вимоги було проведено у повному обсязі у порядку визначеному умовами вказаних правочинів та нормативно-правових актів щодо порядку здійснення безготівкового розрахунку.

Відтак, підстави вважати, що здійснені в рамках провадження своєї господарської діяльності дії з виконання міжбанківських SWAP-угод обміну валюти та Договору купівлі-продажу зумовили надання певних переваг ПАТ "Банк "Український капітал" перед іншими кредиторам ПАТ "УПБ" відсутні, навіть враховуючи, що отримані за наслідками виконання міжбанківських SWAP-угод обміну валюти кошти були спрямовані ПАТ "Банк "Український капітал" на виконання Договору купівлі-продажу.

Більш того, на думку суду, у випадку коли розрахунок за отримані згідно договору відступлення права здійснюється шляхом реального надходження коштів на рахунок банку, не в залежності від того звідки має місце їх надходження (з рахунку в цьому ж банку чи з іншого банку), відсутні підстави вважати, що наслідками таких дій стало надання переваги або пільг такому платнику порівняно з іншими кредиторами банку, адже така оплата є наслідком реалізації платником права розпорядження своїм майном (розміщеними на його рахунку коштами), а тому презумується добросовісною доти, поки не буде доведено зворотного, а саме: Фондом чи ПАТ "УПБ" шляхом подання належних доказів не буде доведено наявність умислу в таких діях та спричинення ними негативних наслідків.

Тобто, саме по собі твердження про те, що такий спосіб виконання грошового зобов`язання перед ПАТ "УПБ" не зумовлює поповнення його кореспондентського рахунку, а тому є незаконним відчуженням відповідних активів останнім, не створює, за відсутності відповідних доказів, жодних правових наслідків в полі добросовісної реалізації особою своїх майнових прав шляхом розпорядження коштами на рахунку через призму правової певності в законності таких дій.

Відтак, відсутні правові підстави для висновку про наявність обставин для встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу у відповідності до приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ"), адже на підставі зібраних в матеріалах справи доказів вбачається, що перерахування коштів з рахунку ПАТ "Банк "Український капітал" в рахунок оплати відчужених за Договором купівлі-продажу прав було наслідком виключно реалізації такою особою своїх правомочностей відносно коштів, розміщені на його рахунку, недобросовісність чого в розрізі спірних правовідносин не доведена іншими учасниками справи.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене позивачем та третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору не доведено, а судом на підставі зібраних в матеріалах справи доказів не встановлено існування правових підстав для віднесення у відповідності до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Договору купівлі-продажу до нікчемних.

Отже, Договір купівлі-продажу є дійсним, доказів визнання недійсним у визначеному законодавством порядку матеріали справи не містять, що в силу приписів ст. 204 Цивільного кодексу України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину, свідчить про породження ними відповідних правових наслідків.

Згідно із частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не заперечується, що станом на дату укладення Договору купівлі-продажу заборгованість за Кредитним договором №710 по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним становила 5 271 931,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст. 512-515 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням наведених приписів законодавства та враховуючи наявні в матеріалах справи докази виконання ПАТ "Банк "Український капітал" та ПАТ "УПБ" взятих на себе згідно Договору купівлі-продажу обов`язків вбачається, що право вимоги за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 було відступлено ПАТ "УПБ" на користь ПАТ "Банк "Український капітал".

За змістом ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, заоремо, право власності на нерухоме майно.

Суд відзначає, що нормативно-правове обґрунтування звернення з вимогами про скасування визначених рішень приватного нотаріуса та державного реєстратора і внесених на підставі них записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обґрунтовується позивачем та третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору виключно посиланнями на нікчемність Договору купівлі-продажу, реалізація ПАТ "Банк "Український капітал" набутих за яким прав і зумовила існування таких рішень і записів, що не знайшло свого підтвердження в межах даної справи за наслідками дослідження їх доводів.

Будь-яких інших обґрунтувань їх доводів щодо наявності правових підстав для незаконності вчинення таких рішень і записів як позивачем, так і третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору не надано.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що права вимоги за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 правомірно перейшли до ПАТ "Банк "Український капітал", а учасниками справи не заперечується законність порядку та способу реалізації ним таких прав (в т.ч. щодо порядку та способу звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №710 шляхом реєстрації за ПАТ "Банк "Український капітал" права власності на предмет іпотеки) з будь-яких інших підстав, окрім посилань на нікчемність Договору купівлі-продажу в силу приписів ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тому, виходячи із визначених такими особами меж вирішення даного спору суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "Тутковський" та ТОВ "ФК "Сіфанта" в частині: визнання недійсними рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про внесення змін до запису про іпотеку (заміну іпотекодержателя); визнання недійсними рішень державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Е.О. про державну реєстрацію права власності (права власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090 за ПАТ "Банк "Український капітал").

Враховуючи похідний характер вимог ПрАТ "Тутковський" та ТОВ "ФК "Сіфанта" про відновлення в державному реєстрі записів про право власності ПрАТ "Тутковський" на нерухоме майно, яке увійшло до предмету іпотеки за Іпотечним договором №2090, то з відсутністю правових підстав для скасування рішень про реєстрацію права власності на такі об`єкти нерухомості за ПАТ "Банк "Український капітал" суд не вбачає за можливе і задоволення таких вимог.

Щодо вимог ТОВ "ФК "Сіфанта" про: зобов`язання ПАТ "Банк "Український капітал" передати йому оригінали Кредитного договору №710 та Іпотечного договору №2090; визнання за ним права вимоги за Кредитним договором №710; визнання його іпотекодержателем за Іпотечним договором №2090, суд відзначає наступне.

По-перше, такі вимоги заявляються ТОВ "ФК "Сіфанта" як наслідки нікчемності Договору купівлі-продажу, однак таких обставин в межах даної справи судом на підставі зібраних в матеріалах справи доказів не встановлено.

По-друге, враховуючи відсутність доказів на спростування дійсності Договору купівлі-продажу, то в силу приписів ст. 11, 328, 655, 656 Цивільного кодексу України у ПАТ "УПБ" (в т.ч. в особі уповноваженої особи Фонду) були відсутніми правомочності щодо продажу прав вимоги за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090, в т.ч. у складі пулу активів ПАТ "УПБ" в рамках процедури його ліквідації на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

По-третє, в межах розгляду даної як позивачем, так і ТОВ "ФК "Сіфанта" не спростовано законності реєстрації за ПАТ "Банк "Український капітал" права власності на нерухоме майно, що становило предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090, що було наслідком звернення стягнення на нього в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №710.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Відтак, фактичним обставинами спірних правовідносин, сформованими на підставі зібраних в матеріалах справи доказів, підтверджується, що ПАТ "Банк "Український капітал" було звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №710, що зумовило виконання зобов`язань згідно Кредитного договору №710 в повному обсязі (будь-яких заперечень щодо цього матеріали справи не містять), а тому має місце припинення правовідносин сторін як за Кредитним договором №710, так і Іпотечним договором №2090.

За наведених обставин вбачається, що правовідносини за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 були припинені ще до виставлення прав вимоги за ними на продаж на відповідних електронних торгах, що виключає будь-яку можливість для вирішення питання про визнання про зобов`язання ПАТ "Банк "Український капітал" передати ТОВ "ФК "Сіфанта" оригінали Кредитного договору №710 та Іпотечного договору №2090; визнання за ТОВ "ФК "Сіфанта" права вимоги за Кредитним договором №710; визнання ТОВ "ФК "Сіфанта" іпотекодержателем за Іпотечним договором №2090.

Крім того, суд розуміє, що приписи ст. 216 Цивільного кодексу України щодо застосування наслідків нікчемного правочину носять загальний характер, та не зовсім співвідносяться із реституцією за договорами про відступлення права вимоги, правовим наслідком недійсності яких є відновлення становища, яке існувало до його укладання, та повернення первісного кредитора у відповідне зобов`язання, права вимоги за якими відступалися.

Однак, як за законом, так і за умовами договорів застави/іпотечних договорів реалізація права заставодержателя/іпотекодержателя відбувається шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, в той час як заявлена ТОВ "ФК "Сіфанта" вимога про визнання за ним прав вимоги за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 є фактично вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення, тому такий факт може встановлюватись господарським судом лише при існуванні і розгляді спору, який виник між особами про відповідне право.

В даному випадку, спір не стосується реалізації прав кредитора чи іпотекодержателя за спірними договорами, права вимоги за якими були предметом відчуження згідно Договору купівлі-продажу, а тому в будь-якому випадку обраний ТОВ "ФК "Сіфанта" в такій частині спосіб захисту своїх інтересів, навіть за наявності факту заперечень щодо набуття ним таких прав, не є ефективним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Тутковський" та ТОВ "ФК "Сіфанта" про застосування наслідків нікчемного договору як необґрунтованих.

Що стосується поданих заяв про застосування позовної давності, суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПрАТ "Тутковський" та ТОВ "ФК "Сіфанта" у зв`язку з їх необґрунтованістю, то підстави для дослідження питання застосування позовної давності відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та третю особу з самостійними вимогами на предмет спору.

Також, в межах розгляду даної справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 було задоволено заяву ПрАТ "Тутковський" про забезпечення позову та вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження) щодо нерухомого майна, а саме: ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; Насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1 039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; Склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; Естакада (з кранбалкою 5т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; Виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера 3), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; Майновий комплекс, загальною площею 8 595,40 кв.м., який складається з: корпус "Б" зі вставкою "АВ" (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ" (літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ" (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28.

В той же час, частиною 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, враховуючи повну відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі наведеної норми суд вважає за доцільне скасувати вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/9980/19 заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 145, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Тутковський" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал", Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються.

3. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" до Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору треті й особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" не відшкодовуються.

5. Заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/9980/19 - скасувати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 30.10.2020.

Суддя Д.О. Баранов