ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4406/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді судді: Петренко І.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників,
питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу
у справі
за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС"
до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"
Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи
РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
27.10.2020 через відділ документального забезпечення від ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС" (далі - позивач) надійшла заява від 23.10.2020 за вих.№б/н про прийняття додаткового рішення в якій просить суд:
1. Визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання заяви про прийняття додаткового рішення по справі №904/4416/20.
2. Приєднати до матеріалів справи №904/4406/20: додаткову угоду №27 від 06.08.2020 до договору про надання юридичний послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018 та копію даного договору; копію акту №13 від 21.10.2020 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018; копію розміру винагороди від 21.10.2020 до акту приймання-передачі наданих послуг №13 від 21.10.2020 за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018.
3. Ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 2182,66грн. витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина 1).
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3). У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4). Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5).
Господарський суд, враховуючи вимоги статті 244 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку ухвалити додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення, тобто у порядку письмового провадження без виклику учасників.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
09.11.2020 складено повний текст додаткового рішення.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.
Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.
Позивач зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу сплачуються відповідно до додаткової угоди №27 від 06.08.2020 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018, укладеного між позивачем та Адвокатським обєднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога".
Вартість послуг передбачено пунктом 2 додаткової угоди №27 від 06.08.2020.
З огляду на положення пункту 3.1 додаткової угоди №27 від 06.08.2020 витрати позивача на професійну правничу допомогу сплачувалися після відповідних судових засідань та на підставі рахунку і акту наданих послуг.
Поновлення строку для подачі доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу обгрунтовано тим, що позивач судове рішення отримав лише 21.10.2020, а отже причини пропуску поважні.
Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.
ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ щодо поновлення строку для подачі доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу.
Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, а саме суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1).
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Беручи до уваги розгляд справи №904/4406/20 в порядку письмового провадження без виклику сторін та положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд визначив строк для подачі доказів щодо розміру судових витрат протягом пяти днів після ухвалення рішення суду.
З огляду на те, що рішення у справі №904/4406/20 ухвалено 13.10.2020, строк для подачі доказів щодо розміру судових витрат по 19.10.2020, з урахуванням частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України і того, що 18.10.2020 є неділя, а отже вихідний день.
Проте, матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судового рішення від 13.10.2020, відповідачу лише 21.10.2020.
При цьому, докази судових витрат позивач направив на адресу господарського суду 22.10.2020.
Таким чином, господарський суд визнав за справедливе визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання заяви про прийняття додаткового рішення по справі №904/4416/20. Приєднати до матеріалів справи №904/4406/20: додаткову угоду №27 від 06.08.2020 до договору про надання юридичний послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018 та копію даного договору; копію акту №13 від 21.10.2020 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018; копію розміру винагороди від 21.10.2020 до акту приймання-передачі наданих послуг №13 від 21.10.2020 за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018 та ухвалити додаткове рішення з питання витрат позивача на оплату професійної правової допомоги.
ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.
Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:
1. Докази надання правової допомоги позивачу.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
1. Докази надання правової допомоги відповідачу.
16.03.2018 між позивачем (далі - позивач, клієнт) та Адвокатським обєднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" (далі - адвокатське обєднання) укладено договір №180316-МІХ/ЗКС/1 (далі - договір).
Предмет договору. Клієнт доручає, а адвокатське обєднання бере на себе зобовязання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 договору). Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське обєднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору (пункт 1.2 договору).
Ціна договору. Загальна вартість послуг по цьому договору не перевищує 200000,00грн. Вартість послуг за виконання покладених клієнтом на адвокатське обєднання завдань складає 5000,00грн. без ПДВ на місяць. Сторони мають право, шляхом укладення додаткових угод до цього договору, узгоджувати виконання адвокатським обєднанням додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в даній додатковій угоді (пункт 5.1 договору).
Строк дії договору. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 (пункт 10.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №5 від 05.11.2019 до договору).
Відтак, у договорі погоджено його істотні умови.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.
Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
Виконання адвокатським обєднанням умов договору підтвержується Актом №13 від 21.10.2020 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 21.10.2020, а саме:
1. Адвокатське обєднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до Додаткової угоди №27 від 06.08.200 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 21.10.2020 та згідно з розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги.
2. Вартість послуг адвокатського обєднання за цим Актом приймання-передачі послуг становить 2182,66грн., у тому числі:
2.1. розмір винагороди за надання правової допомоги - 2182,66грн.
2.2. розмір витрат, повязаних з надання правової допомоги, що підлягають відшкодуванню - 0,00грн.
Підписанням цього акту сторони підтвердили факт надання послуг відповідно до положень договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 21.10.2020.
Згідно додаткової угоди №27 від 06.08.2020 до договору та розрахунку розміру винагороди від 21.10.2020 до договору адвокатським обєднанням надано такі послуги:
1. Усна консультація клієнта на загальну суму 315,30грн.;
2. Перевірка та підготовка документів на загальну суму 315,30грн.;
3. Підготовка та подання позовної заяви до суду першої інстанції на загальну суму 1261,20грн.;
4. Гонорар за складність справи майнового характеру на загальну суму 290,86грн.
Таким чином, вартість послуг правової допомоги складає 2182,66грн.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
Частиною 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналізуючи докази на підтвердження оплати послуг з надання професійної правової допомоги, підтвердженими витратами на оплату послуг професійної правової допомоги, господарський суд визнав витрати у розмірі 2182,66грн.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
Беручи до уваги, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату послуг професійної правової допомоги покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1673,66грн., з урахуванням того, що 76,68% позовних вимог позивача судом задоволено.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд - Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання заяви про прийняття додаткового рішення по справі №904/4416/20.
Приєднати до матеріалів справи №904/4406/20: додаткову угоду №27 від 06.08.2020 до договору про надання юридичний послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018 та копію даного договору; копію акту №13 від 21.10.2020 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018; копію розміру винагороди від 21.10.2020 до акту приймання-передачі наданих послуг №13 від 21.10.2020 за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ЗКС/1 від 16.03.2018.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).
Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата підписання та складення повного судового рішення - 09.11.2020.
Суддя І.В. Петренко