ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 922/3472/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Волковицької Н. О., Зуєва В. А.,

секретар судового засідання - Мартинюк М. О.,

за участю представників:

позивача (прокурора) - Зарудяної Н. О.,

відповідача 1 - не з`явилися,

відповідача 2 - не з`явилися,

відповідача 3 - не з`явилися,

відповідача 4 - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 (колегія суддів: Хачатрян В. С. - головуючий, Ільїн О. В., Россолов В. В.) і рішення Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 (суддя Лаврова Л. С.), у справі

за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області

до 1) Харківської міської ради, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, 3) Громадської організації "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці"

4) фізичної особи ОСОБА_1

про визнання недійсним договору, скасування рішення та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У жовтні 2019 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, Громадської організації "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" (далі - ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці"), фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про:

- визнання незаконним та скасування пункту 52 додатку 1 до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07.08.2018 № 5622-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тихоновою І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 208, скасувавши його державну реєстрацію;

- витребування у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень № 8, 9, 10 в літ. "А-1", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м шляхом зобов`язання ОСОБА_1 передати зазначені приміщення за актом приймання-передачі територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради;

- зобов`язання ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" повернути у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення № 3-:-7, 11-:-13 в літ. "А-1", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,3 кв. м;

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приватизація нерухомого майна, яке належало до комунальної власності територіальної громади м. Харкова (нежитлових приміщень № 3-:-13 в літ. "А-1", розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), відбулася без проведення аукціону або конкурсу, тобто з порушенням процедури, передбаченої частиною 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Прокурор наголошував, що під час користування на умовах оренди зазначеними нежитловими приміщеннями орендар - ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" не здійснював їх поліпшення в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості цих приміщень. Тому прокурор вважав, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації зазначених приміщень шляхом їх викупу орендарем, що призвело до порушення інтересів держави та територіальної громади міста Харкова, оскільки унеможливило отримання бюджетом міста максимальної вигоди за відчуження об`єкта приватизації, а тому, на думку прокурора, пункт 52 додатку 1 до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 необхідно скасувати, а Договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 07.08.2018 № 5622-В-С - визнати недійсним. Крім того на підставі статті 388 Цивільного кодексу України прокурор просив витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення № 8, 9, 10 в літ. "А-1", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м, як такі, що отримані ОСОБА_1 незаконно або без відповідної правової підстави.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.02.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 922/3472/19, відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці", ФО ОСОБА_1 .

2.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що Харківською міською радою дотримано порядок прийняття оскаржуваного рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18, оскільки таке рішення прийнято на черговій сесії ради, ця сесія була правомочною, а зазначене питання було включено в порядок денний сесії та дотримано процедуру його прийняття. Прокурором не доведено і не підтверджено належними та допустимими доказами, що оскаржуване рішення міської ради прийнято з порушенням вимог законодавства України та з перевищенням компетенції ради і це рішення порушує права інших осіб. При цьому, за висновком судів, Харківська міська рада вправі самостійно обрати такий спосіб приватизації як викуп за відсутності будь-яких додаткових умов, як то проведення поліпшення майна на більш ніж 25% його вартості.

Також, за висновком судів, Управлінням комунального майна та приватизації, як уповноваженим органом, дотримано вимоги щодо способу та порядку приватизації нежитлових приміщень № 8, 9, 10 літ. "А-1", розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв.м. Крім того, суди дійшли висновку про відсутність підстав для визнання недійсним спірного Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, а відтак - і відсутність підстав для вилучення придбаного нерухомого майна у власників майна, оскільки встановили, що пункт 52 додатку 1 до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 прийнято Харківською міською радою в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017 - 2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17. Тому господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 07.08.2018 № 5622-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці", відповідає вимогам статті 203 Цивільного кодексу України.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішенням Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі № 922/3472/19, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернувся заступник прокурора Харківської області із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі № 922/3472/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заступник прокурора Харківської області зазначає, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник наголошує, що касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень частини 4 статті 3, частин 1-2 статті 5-1, частини 6 статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна" та статті 3, частин 1, 3 статті 11, абзацу 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" при проведенні приватизації комунального майна та щодо можливості органу приватизації самостійно обирати такий спосіб приватизації як викуп (за відсутності будь-яких додаткових умов, як то проведення поліпшення майна на більш ніж 25 % його вартості).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зокрема, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради зазначає, що Харківською міською радою в межах повноважень прийнято рішення та здійснено подальше відчуження об`єкта комунальної власності, щодо якого не надходило жодних скарг, зауважень чи пропозицій від мешканців громади м. Харкова ні до, ні після прийняття такого рішення. Це рішення не було предметом оскарження ні жителями територіальної громади з підстав порушення їхніх прав та законних інтересів, ні будь-якою іншою особою. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради наголошує, що при здійсненні відчуження Харківською міською радою та її виконавчими органами не здійснено порушення норм чинного законодавства України у сфері приватизації. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради звертає увагу на відсутність факту порушення відповідачами у справі прав та законних інтересів держави в особі саме територіальної громади м. Харкова щодо спірного майна, а тому, на думку відповідача 2, відсутні підстави для звернення прокурора до суду у визначений позивачем спосіб.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу Харківська міська рада просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зокрема, Харківська міська рада зазначає, що при прийнятті рішення Харківської міської ради "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 Харківська міська рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17. На думку Харківської міської ради, касаційна скарга позивача є необґрунтованою, а позивач вільно тлумачить норми чинного законодавства, у зв`язку з чим доводи, викладені в касаційній скарзі є помилковими.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 13.07.2017 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Орендодавець) та ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 3096.

4.2. Згідно з пунктом 1.1 Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення цокольного поверху № 3-:-13 загальною площею 101,7 кв. м в нежитловій будівлі (технічний паспорт КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" інвентаризаційна справа № 31875 від 14.07.2016), які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та розташовані за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6, літ. "А-1". Зазначене майно належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.01.2017.

4.3. Відповідно до пункту 3.1 Договору оренди, вартість об`єкта оренди складає 306 700,00 грн. Пунктом 4.7 Договору оренди передбачено, що змінювати стан орендованого майна Орендар зобов`язаний виключно за письмовою згодою Орендодавця.

4.4. Пунктом 4.8 Договору оренди сторони визначили, що Орендар зобов`язаний: здійснювати поточний ремонт за письмовою згодою Орендодавця, за свій рахунок здійснювати капітальний ремонт за письмовою згодою Орендодавця при наявності узгодженої проектно-кошторисної документації та дозволу, отриманого відповідно до чинного законодавства; здійснювати реконструкцію орендованого майна за письмовою згодою Орендодавця за свій рахунок за окремими проектами, які розроблені спеціалізованими проектними організаціями і узгоджені з управлінням містобудування і архітектури Харківської міської ради до початку проведення робіт, при наявності дозволу, отриманого відповідно до діючого законодавства.

4.5. Згідно з пунктом 5.3 Договору оренди Орендар має право за письмовою згодою Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити невід`ємні поліпшення, які необхідні для здійснення господарської діяльності, що зумовлює підвищення його вартості. Якщо невід`ємні поліпшення майна зроблені за згодою Орендодавця, Орендар має право на відшкодування вартості необхідних витрат або зарахування їх вартості тільки у разі придбання об`єкта у власність. Відповідно до пункту 5.6 Договору оренди, Орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна, що передане в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп.

4.6. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 затверджено Програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки.

4.7. Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, приватизація об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою, зокрема, шляхом: викупу; продажу об`єктів приватизації на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу об`єктів приватизації за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону; іншими способами які встановлюються спеціальними законами, що регулюють особливості приватизації об`єктів окремих галузей. Викуп застосовується щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними актами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом.

4.8. Пунктом 3.5 Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки передбачено, що Орендарі, які виявили бажання приватизувати орендоване майно, подають до Управління заяву про включення такого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

4.9. Господарськими судами попередніх інстанцій констатовано, що Орендар - ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" звернувся до Орендодавця - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою від 15.01.2018 щодо приватизації нежитлових приміщень загальною площею 101,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6, літ. "А- 1".

4.10. У додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1008/18 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" визначено перелік об`єктів, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу, серед яких пунктом 52 визначено нежитлові приміщення № 3-:-13 в літ. "А-1", що розташовані за адресою м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6 загальною площею 101,7 кв. м, та які підлягають приватизації шляхом викупу Орендарем - ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці".

4.11. На виконання зазначеного рішення Харківської міської ради, Управлінням комунального майна та приватизації з метою визначення вартості майна для приватизації шляхом викупу доручено суб`єкту оціночної діяльності ФОП Буйницькому М. В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 438/17, виданий Фондом державного майна 19.05.2017) проведення оцінки вартості майна, нежитлових приміщень № 3-:-13 в літ. "А-1", які розташовані за адресою м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6 загальною площею 101,7 кв. м, орендованих ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці".

4.12. Господарськими судами зазначено, що суб`єктом оціночної діяльності ФОП Буйницьким М. В., за результатами проведеного обстеження спірних нежитлових приміщень, складено звіт про оцінку майна станом на 28.02.2018, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта нежитлових приміщень № 3-:-13 в літ. "А-1", складає 258 300,00 грн без урахування ПДВ.

4.13. На підставі рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 № 1008/18, між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Продавець) і ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" (Покупець) укладено Договір від 07.08.2018 № 5622-В-С купівлі-продажу нежитлових приміщень, орендованих ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці", згідно з умовами якого, Продавець передав у власність Покупця нежитлові приміщення цокольного поверху № 3-:-13 в літ. "А-1", які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6 загальною площею 101,7 кв.м. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тихоновою І. В. та зареєстровано в реєстрі за № 208.

4.14. Господарськими судами також зазначено, що факт передачі нежитлових приміщень ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" підтверджується актом прийому-передачі від 08.08.2018 № 5622-В-С. При цьому державна реєстрація права власності за ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" на нежитлові приміщення цокольного поверху № 3-:-13 в літ. "А-1", була проведена 03.10.2018 за № 28266304, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4.15. Водночас Харківською місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України. Відомості в ЄРДР внесені за фактами службового підроблення під час оцінки та продажу комунального майна Харківською міською радою. В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.02.2019 у справі № 639/687/19, в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради проведено вилучення ряду приватизаційних справ, у тому числі щодо приватизації нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Харків вул. Велика Панасівська, будинок 6, офіс, 3.

4.16. Ураховуючи наведене, прокурор звертаючись із позовом в цій справі наголошував, зокрема, що приватизація спірного нерухомого майна, яке було комунальною власністю територіальної громади м. Харкова, відбулась без проведення аукціону або конкурсу, тобто з порушенням процедури, передбаченої частиною 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". При цьому під час оренди зазначених нежитлових приміщень Орендар - ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" не здійснював їх поліпшення в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості цих приміщень. Викладені обставини і стали підставою для звернення прокурора із позовом в цій справі.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзивах на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга повинна бути частково задоволена з огляду на таке.

5.2. Скаржник зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень частини 4 статті 3, частин 1-2 статті 5-1, частини 6 статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна" та статті 3, частин 1, 3 статті 11, абзацу 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" при проведенні приватизації комунального майна та можливості органу приватизації самостійно обирати такий спосіб приватизації як викуп (за відсутності будь-яких додаткових умов, як то проведення поліпшення майна на більш ніж 25 % його вартості).

5.3. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.4. Верховний Суд відповідно до вимог частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.5. Перевіряючи доводи касаційної скарги заступника прокурора Харківської області, Верховний Суд дійшов таких висновків.

5.6. В оспорюваному рішенні Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 № 1008 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" зазначено, що його прийнято на підставі Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки (далі - Програма приватизації), затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17

5.7. Згідно з пунктом 1.1 Програми приватизації її розроблено відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та інших законодавчих актів, що регулюють питання власності.

5.8. Метою приватизації, зокрема, є підвищення ефективності використання майна, створення конкурентного середовища, залучення інвестицій з метою забезпечення соціально-економічного розвитку міста, а також забезпечення надходження коштів від приватизації до міського бюджету (пункт 1.2 Програми приватизації).

5.9. Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Програми приватизації, приватизація об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою. Викуп застосовується щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними актами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом.

5.10. Згідно з частиною 1 статті 5-1 Закону України "Про приватизацію державного майна" з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації класифікуються за такими групами: група А - окреме індивідуально визначене майно, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано. Окремим індивідуально визначеним майном вважається рухоме та нерухоме майно.

5.11. Відповідно до частини 2 статті 5-1 Закону України "Про приватизацію державного майна" об`єкти приватизації, що належать до груп А, Д і Ж, є об`єктами малої приватизації.

5.12. Частиною 2 статті 16-2 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що викуп об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

5.13. Згідно із статтею 3 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу, продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.

5.14. З моменту прийняття рішення про приватизацію об`єктів, які перебувають у комунальній власності, органами приватизації здійснюється підготовка до їх приватизації відповідно до статті 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що полягає, зокрема, у встановлені ціни продажу об`єкта, що підлягає приватизації, зокрема, шляхом викупу з урахуванням результатів оцінки об`єкта, публікації інформації про об`єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, а також вчинені інших дій, необхідних для підготовки об`єктів малої приватизації до продажу.

5.15. У частинах 1, 3 статті 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" зазначено, що викуп застосовується до об`єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Порядок викупу об`єкта встановлюється Фондом державного майна України.

5.16. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) Орендар одержує право на викуп такого майна, якщо Орендарем за згодою Орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

5.17. Порядок викупу встановлений Фондом державного майна України. На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затверджений Фондом державного майна України від 02.04.2012 № 439 (далі - Порядок № 439).

5.18. Відповідно до пункту 8.1 Порядку № 439 викуп об`єктів малої приватизації застосовується відповідно до пункту 3.3 розділу III та пункту 7.15 розділу VII цього Порядку щодо об`єктів малої приватизації, які не продані на аукціоні, за конкурсом, а також якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено чинним законодавством України.

5.19. Пунктом 8.2 Порядку № 439 передбачено, що ціна продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, установлюється на підставі результатів його оцінки.

5.20. Оцінка майна, яке підлягає приватизації, провадиться відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891 (далі - Методика № 1891).

5.21. Згідно з абзацом 6 пункту 73 Методики № 1891 (у редакції, чинній на час прийняття Харківською міською радою оспорюваного рішення), порядок оцінки орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію), що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди (концесії), під час приватизації, встановлюється Фондом державного майна. Порядком також визначається процедура ідентифікації невід`ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря (концесіонера).

5.22. Наказом Фонду державного майна України від 27.02.2004 № 377 затверджено Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації (далі - Порядок № 377).

Пункт 2.2 Порядку № 377 визначає перелік підтверджувальних документів про здійснення орендарем поліпшень, що подаються ним до органу приватизації.

5.23. З огляду на викладене, Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради має право укласти відповідний Договір купівлі-продажу. При цьому такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або за конкурсом. У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу орендарем об`єкта, який перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/2593/19, від 17.06.2020 у справі № 922/1958/19, від 23.06.2020 у справі № 922/1970/19, від 07.07.2020 у справі № 922/2932/19, від 08.07.2020 у справі № 922/1969/19, від 23.07.2020 у справі № 922/2762/19 зі спорів, що виникли із подібних правовідносин щодо приватизації комунального майна способом викупу.

5.24. При цьому колегія суддів зазначає, що статтею 289 Господарського кодексу України передбачено положення про те, що орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. Водночас порядок та умови реалізації такого права, в тому числі умови прийняття рішення власником майна про застосування такого способу приватизації визначаються Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

5.25. Тому помилковим є висновок господарських судів попередніх інстанцій про те, що Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, мала право самостійно обирати спосіб приватизації спірних нежитлових приміщень без урахування наведених законодавчих обмежень. Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/1958/19, від 23.06.2020 у справі № 922/1970/19, від 08.07.2020 у справі № 922/1969/19.

5.26. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, оскільки на теперішній час наявний висновок Верховного Суду щодо комплексного застосування норм Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо можливості органу приватизації самостійно обирати такий спосіб приватизації як викуп при приватизації комунального майна.

5.27. Разом з тим, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

5.28. Натомість з матеріалів цієї справи вбачається, що оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені не відповідно до зазначеного висновку, наведеного у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/2593/19, від 17.06.2020 у справі № 922/1958/19, від 23.06.2020 у справі № 922/1970/19, від 07.07.2020 у справі № 922/2932/19, від 08.07.2020 у справі № 922/1969/19, від 23.07.2020 у справі № 922/2762/19, а всупереч такому правовому висновку, що виключає можливість закриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області.

5.29. Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважає передчасним висновок господарських судів попередніх інстанцій про те, що рішення про приватизацію спірного об`єкта комунальної власності територіальної громади міста Харкова шляхом викупу ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" було прийняте Харківською міською радою з дотриманням вимог законодавства, зокрема, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

5.30. Крім того, Верховний Суд вважає необґрунтованим посилання господарських судів попередніх інстанцій для підтвердження висновку про право Харківської міської ради самостійно обирати будь-який спосіб приватизації, на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2000 № 14рп/2000 у справі № 1-16/2000 за конституційним зверненням товариства покупців членів трудового колективу перукарні № 163 "Черемшина" щодо офіційного тлумачення окремих положень статті 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (справа про визначення способу малої приватизації), оскільки Конституційний Суд України в цьому рішенні роз`яснив, що право органів, які здійснюють функції розпорядження державною власністю, самостійно визначати спосіб приватизації обмежується випадками, передбаченими законом.

5.31. Колегія суддів зазначає, що всупереч вимогам статей 86, 236, 269, 282 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень, обмежившись посиланням на практику ЄСПЛ, зокрема щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19, від 23.06.2020 у справі № 922/1970/19, від 23.07.2020 у справі № 922/2762/19), помилково залишили поза увагою те, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки ЄСПЛ рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника, адже певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, можуть бути пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна, що суд самостійно повинен достеменно дослідити та встановити (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19, від 23.06.2020 у справі № 922/1970/19, від 23.07.2020 у справі № 922/2762/19).

5.32. Як наслідок, господарські суди не дослідили і не з`ясували тих істотних обставин, чи була добросовісною поведінка Підприємця (набувача майна) під час підготовки і проведення приватизації об`єкта оренди способом викупу та чи вживалися безпосередньо ним всі залежні заходи для дотримання процедури приватизації комунального майна, чітко врегульованої нормами статей 3, 8, 10, 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (чинного до 07.03.2018), що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови і передачі справи на новий розгляд.

5.33. Водночас, загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.34. Поряд із цим, господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи поданий прокурором позов по суті, всупереч вимогам статті 86 Господарського процесуального кодексу України, залишили поза увагою та не надали будь-якої правової оцінки змісту наданих суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Буйницьким М. В. висновкам від 06.03.2018 про вартість нежитлових приміщень, загальною площею 101,7 кв. м, за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 6, літ. А-1. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, господарські суди попередніх інстанцій не установили чи проводились ремонтні роботи у цих нежитлових приміщеннях та чи було здійснено їх невід`ємні поліпшення. Крім того, господарськими судами не надано правової оцінки факту подання/неподання ГО "Десантно-спортивний клуб "Майбутні гвардійці" до органу приватизації - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради документів, передбачених пунктом 2.2 Порядку № 377, щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

5.35. При цьому, оскільки висновок господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог прокурора щодо визнання незаконним та скасування пункту 52 додатку 1 до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008 зроблений без установлення обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, з огляду на предмет і підстави заявленого позову, то і передчасними є висновки судів про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог заявлених в цій справі.

5.36. Частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України установлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.37. Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом, ураховуючи межі повноваження касаційного суду, визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.38. Тому, під час нового розгляду справи № 922/3472/19, місцевому господарському суду слід врахувати викладене в цій постанові, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого, ухвалите обґрунтоване і законне судове рішення.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно з статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.3. Пунктами 1, 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України установлено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, чи встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

6.4. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у цій справі слід скасувати, оскільки вони ухвалені з порушенням норм права, а справу № 922/3472/19 направити на новий розгляд до місцевого господарського суду для ухвалення обґрунтованого і законного судового рішення, з врахуванням викладеного в цій постанові.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі № 922/3472/19 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Н. О. Волковицька

В. А. Зуєв