РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2020Справа № 910/13328/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом фізичної особи - підприємця Остафійчука Миколи Антоновича до товариства з обмеженою відповідальністю "Велхос Експерт" про стягнення 36 799,20 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року фізична особа - підприємець Остафійчук Микола Антонович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно договорів-заявок на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 9 січня 2020 року № 09/01/2020-1 та № 09/01/2020-2 останнім було надано товариству з обмеженою відповідальністю "Велхос Експерт" (далі - Товариство) послуги по перевезенню вантажу на загальну суму 36 799,20 грн. Оскільки Товариство взяте на себе за вказаною угодою зобов`язання по оплаті вартості наданих йому послуг не виконало, позивач, посилаючись на статтю 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 вересня 2020 року вищенаведену позовну заяву Підприємця прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13328/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 9 вересня 2020 року про відкриття провадження у справі № 910/13328/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 26.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 9 вересня 2020 року була отримана уповноваженим представником відповідача 14 вересня 2020 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Проте відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав та не скористався наданими йому процесуальними правами.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги те, що Товариство належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої вимоги, Підприємець посилався на те, що 9 січня 2020 року між ним та Товариством було укладено договори-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 09/01/2020-1 та 09/01/2020-2, які були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до умов цих договорів позивач взяв на себе обов`язок виконати перевезення вантажу - кукурудзи, за маршрутом: селище міського типу Дружба - місто Чорноморськ. Вантажоодержувачем згідно відомостей вказаних заявок було зазначено товариство з обмеженою відповідальністю "СП Рисоіл Термінал". Погоджена вартість послуг з перевезення вантажу - 760 грн. без ПДВ за тонну.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначених договорів-заявок Підприємець згідно актів надання послуг від 13 січня 2020 року № 5 та № 6 вантажними автомобілями марки "ДАФ" (державні номерні знаки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) здійснив перевезення вищезазначеного вантажу у кількості 48,42 тонн на загальну суму 36 799,20 грн. до вказаного у заявках пункту призначення. Вищезазначені акти надання послуг підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Належним чином засвідчені копії актів надання послуг містяться у матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за підписаними між сторонами договорами-заявками на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 09/01/2020-1 та 09/01/2020-2 також свідчить відсутність з боку Товариства претензій і повідомлень про порушення перевізником умов даної заявки.

Оскільки у вищезазначених документах не визначено терміну оплати наданих послуг, позивачем, на підставі частини 2 статті 530 ЦК України, 8 серпня 2020 року на адресу відповідача було направлено лист-вимогу від 5 серпня 2020 року, в якому останній просив Товариство оплатити надані транспортні послуги протягом семи календарних днів з моменту отримання даного листа.

Судом встановлено, що вказана вимога отримана відповідачем 10 серпня 2020 року, однак була залишена останнім без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч умов договорів-заявок на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 9 січня 2020 року № 09/01/2020-1 та 09/01/2020-2, а також листа-вимоги від 5 серпня 2020 року Товариство взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих послуг у строк не пізніше 17 серпня 2020 року не виконало, заборгувавши таким чином Підприємцю 36 799,20 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 статті 909 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума боргу за надані Підприємцем послуги з перевезення за договорами-заявками на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 9 січня 2020 року № 09/01/2020-1 та 09/01/2020-2, яка складає 36 799,20 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи та не спростована відповідачем, і на момент прийняття рішення останній не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог Підприємця щодо стягнення з Товариства вказаної суми, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на Товариство.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Велхос Експерт" (01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 26; ідентифікаційний код 42131305) на користь фізичної особи - підприємця Остафійчука Миколи Антоновича (48252, Тернопільська область, Гусятинський район, село Старий Нижбірок; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) 36 799 (тридцять шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 20 коп. заборгованості, а також 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 9 листопада 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко