УХВАЛА

м. Київ

13.11.2020Справа № 910/14333/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» про забезпечення позову у справі № 910/14333/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР"

до Національного агентства з питань запобігання корупції (

про визнання недійсним рішення про відхилення тендерної пропозиції та визнання недійсним рішення про визнання переможця процедури закупівлі,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач, НАЗК) про:.

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Національного агентства з питань запобігання корупції, оформлене Протоколом розгляду тендерних пропозицій від 07.08.2020, в частині відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" при проведенні відкритих торгів щодо закупівлі "Код згідно з ДК 021:20-2 - Сервери (програмно-апаратна платформа для модернізованої інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування")", ідентифікатор закупівлі UA-2020-06-09-004784-b;

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Національного агентства з питань запобігання корупції про визначення учасника ТОВ "ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ІНФОРМАЦІЙНА БЕЗПЕКА" переможцем процедури закупівлі за предметом код згідно з ДК 021:2015:4882000-2 - Сервери (програмно- апаратна платформа для модернізованої інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування") та укладення з ним договору про закупівлю відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі", оформлене Протоколом засідання тендерного комітету № 118 від 10.09.2020.

Ухвалою суду від 24.09.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в справі № 910/14333/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 15.10.2020.

У зв`язку із перебуванням судді у відпустці, ухвалою суду від 13.10.2020 розгляд справи був призначений на 19.11.2020.

15.10.2020 Товариство вернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд зупинити дію Договору №95/20 про закупівлю товару від 22 вересня 2020 року, укладений між Національним агентством з питань запобігання та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ІНФОРМАЦІЙНА БЕЗПЕКА» до ухвалення рішення суду по справі № 910/14333/20.

Розглянувши подану Консорціумом заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову Товариство, як на підставу необхідності вжиття заходів забезпечення позову посилається на те, що у разі фактичного виконання сторонами зобов`язань за оспорюваним Договором №95/20 про закупівлю товару від 22 вересня 2020 року, майбутнє рішення суду у цій справі не матиме правового сенсу, оскільки у такому випадку у НАЗК відпаде необхідність закупівлі товару та не буде проведено новий тендер на закупівлю вказаного товару, у якому позивач зможе взяти участь на недискримінаційних умовах. Таким чином, не буде можливості відновити правовий стан, який існував до імовірного порушення права позивача.

Проте, заявником до заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано жодних належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження наявності фактів, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі. Такий висновок суду випливає з того, що наведені обставини та тверджень відповідача ґрунтуються на ймовірності настання чи не настання обставин. При цьому суд відзначає, що судові рішення, у тому числі ухвала про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях не підтверджених належними доказами.

Крім того, суд також критично оцінює твердження Товариства про те, що саме обраний спосіб забезпечення позову пов`язаний із предметом спору та у подальшому може забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача з огляду на таке.

Спірний Договір №95/20 про закупівлю товару від 22.09.2020, укладений між Національним агентством з питань запобігання корупції та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ІНФОРМАЦІЙНА БЕЗПЕКА». А тому зупинення його дії на вимогу іншої особи. Яка крім того не є стороною такого правочину фактично спрямовано на втручання в господарську діяльність суб`єктів господарювання.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи приписи статті 141 ГПК України, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Товариства, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» про забезпечення позову у справі № 910/14333/20 - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили 13.11.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ