ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4689/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін справу:

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА", м. Дніпро

про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 9 573,98 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" відшкодовану шкоду у порядку регресу у розмірі 9 573,98 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 01.09.2020 року усунути недоліки позовної заяви, а саме надати копію довідок про ДТП; поліс № АМ 2948522 з бази МТСБУ; запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в читабельному вигляді (розмір шрифту не менше 12-14); Бордеро № 92_18 в читабельному вигляді (розмір шрифту не менше 12-14).

08.09.2020 року року від Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 2155 від 02.09.2020 року про усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (9 573,98 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 09.10.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 29.09.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 року відкладено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 05.11.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 30.10.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: м. Дніпро, вулиця Василя Макухи, будинок 1, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 року у справі № 923/1432/15.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.09.2020 року та ухвалою про відкладення розгляду справи по суті від 15.10.2020 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року, 15.10.2020 року не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вище визначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів сторін, позивачу заподіяно збитки у загальному розмірі 9 573,98 грн., які останній просить стягнути з відповідача.

Так, 05 грудня 2018 року в м. Харкові на вул. Плеханівській, 66 автомобілем марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією автомобіль марки «Шкода» д/н НОМЕР_2 , (Генеральний договір страхування № 47-07 від 07.06.2007 року, Бордеро № 9218), що належить ТОВ «Перша Лізингова компанія» під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідок Національної поліції про ДТП та постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.19 року, Справа № 641/9402/18 ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1 . ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Тому позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування сплаченого ним страхового відшкодування, яка була залишена відповідачем без задоволення.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 993, 1191, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 35, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія повідомлення про аварію;

- копія довідок Національної поліції про ДТП;

- поліс № АМ/2948522 з бази МТСБУ;

- копія постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова з Додатками;

- копія рахунку № АХО-012675 від 07.12.2018 року;

- копія акту огляду транспортного засобу;

- копія платіжного доручення № 14303 від 21.01.2019 року;

- копія страхового акту № 1864313;

- копія платіжного доручення № 1704 від 29.01.2019 року;

- копія заяви про виплату страхового відшкодування.;

- копія посвідчення водія та копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ;

- копія претензії № 4115 від 05.12.2019 року;

- копія розпорядження на виплату страхового відшкодування;

- копія Схеми місця ДТП;

- копія Звіту про результати огляду місця Події Аварійного комісара.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

07 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Інго" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" (страхувальник) укладено генеральний договір № 47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності від нещасних випадків (а.с. 58-63).

Згідно пункту 3 договору вигодонабувач призначається страхувальником по кожному транспортному засобу та вказується в страховому полісі.

Пунктом 91 бордеро № 7_17 до генерального договору страхування № 47-07 від 07.06.2007 року по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки SKODA RAPID д/н НОМЕР_2

Страховим сертифікатом до договору страхування № 250582056.18 підтверджується, що Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" прийняла на страхування транспортний SKODA RAPID д/н НОМЕР_2 .

Як встановлено постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 року у справі № 641/9402/18, 05 грудня 2018 року в м. Харкові на вул. Плеханівській,66 автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією автомобіль марки SKODA RAPID д/н НОМЕР_2 ,(Генеральний договір страхування № 47-07 від 07.06.2007 року, Бордеро № 9218), що належить ТОВ «Перша Лізингова компанія» під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.

Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 року у справі № 641/9402/18, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) визнано ОСОБА_1 .

На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим було сплачено страхове відшкодування за вирахуванням ПДВ - 2 114,80 грн. на підставі рахунку - фактури №АХО-012675 від 07.12.2018 року «Автотрейдінг Харків» Дочірнє Підприємство у розмірі 10 573,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1704 від 29.01.2019 року.

Відповідно до полісу МТСБУ автомобіль марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_3 , був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент ДТП, була застрахована в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» (поліс № АМ/2948522) з лімітом відповідальності 100 000 грн. та франшиза - 1 000,00 грн. за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

05.12.2019 року АТ «СК «ІНГО» звернулася до ТДВ« СТ «ДОМІНАНТА» з претензією № 4115 з вимогою про виплату страхового відшкодування, про що свідчить повідомлення про вручення даної рекомендованому повідомленні, однак ніякої відповіді не було отримано, що і є причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 993 Цивільного кодексу України страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до спірних правовідносин є обґрунтованим застосування статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Зі змісту страхового акту № 1864313 від 22.01.2019 року (арк. с. 60) вбачається, що відшкодуванню позивачем ТОВ «Перша лізингова компанія» за умовами договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250582056.18 внаслідок настання страхового випадку, пов`язаного із пошкодженням автомобілю SKODA RAPID д/н НОМЕР_2 , підлягає сума шкоди за виключення передбаченої договором франшизи в розмірі 1 000,00 грн., а саме - 9 573,98 грн. (10 573,98 грн. - 1 000 грн.).

На підставі страхового акту № 1864313 від 22.01.2019 року на користь страхувальника ТОВ «Перша лізингова компанія» позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 10 573,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1704 від 01.2019 року.

Як встановлено судом вище, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , застрахована Товариством з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 009845590, діючим станом на 03.07.2017 (арк. с. 65).

У відповідності до вищевказаних норм до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_3 транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (пункт 14.1 статті 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Пунктом 21.1 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT д/н НОМЕР_1 , відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації вищевказаного транспортного засобу.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В силу припису пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (пункт 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Приписом підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки автомобілю SKODA RAPID д/н НОМЕР_2 , сталася 05.12.2018 року.

Позивач, як новий кредитор, з метою реалізації свого права на отримання страхового відшкодування звернувся до відповідача з претензією № 4115 від 05.12.2019 року, яка за своїми формою та змістом є заявою про страхове відшкодування, тобто у межах річного строку після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи не містять доказів виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу або доказів невизнання ним майнових вимог позивача з визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підстав.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач заперечень проти заявленого позову не висунув, доказів у спростування обставин, викладених в обґрунтування позовних вимог, суду не надав.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (49000, м. Дніпро, вул. Василя Макухи, буд. 1; ) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ) 9 573,98 грн. страхового відшкодування та 2 102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.11.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік