ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року м.Дніпро Справа № 912/354/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 р. (повний текст складено 07.08.2020, суддя Вавренюк Л.С.) у справі № 912/354/20

за позовом Приватного підприємства "Л-Транс", м. Кропивницький

до Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль", Харківська область, смт Печеніги

про стягнення 2 115 923,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст і мотиви оскаржуваного судового рішення у справі.

Приватного підприємства "Л-Транс" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" про розірвання Контракту № S-77/2018 від 27.12.2018 та стягнення 2 115 923,70 грн, з яких 2 036 718 грн попередньої оплати за Контрактом, 79 205,70 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем неналежно виконуються зобов`язання щодо виготовлення та поставки позивачу обумовленого Контрактом № S-77/2018 від 27.12.2018 обладнання, у зв`язку з чим вимагав розірвання контракту, повернення попередньої оплати та сплати штрафу, обумовленого Контрактом у зв`язку з непоставкою обладнання.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 року по справі № 912/354/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Розірвано Контракт № S-77/2018 від 27.12.2018, укладений між Приватним підприємством "Л-Транс" (25004, м. Кропивницький, вул. Покровська, 50, ) та Приватним акціонерним товариством "Фінпрофіль" (62801, Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Незалежності, 3, ).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" (62801, Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Незалежності, 3, ) на користь Приватного підприємства "Л-Транс" (25004, м. Кропивницький, вул. Покровська, 50, ) 2 036 718,00 грн. попередньої оплати, 79 205,70 грн. штрафу та 33 840,86 грн. судового збору, а також 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів поставки обладнання згідно Контракту, що є порушенням однієї з істотних умов договору та є підставою для розірвання контракту. Також суд зазначив, що оскільки відсутні докази повернення попередньої оплати та порушено строки поставки з вини відповідача позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись із рішеннями місцевого господарського суду, ПрАТ "Фінпрофіль" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 року по справі № 912/354/20 як необгрунтоване, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнути з позивача судовий збір.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- ні судом, ні позивачем не призначена судово - товарознавча експертиза для визначення відповідності обладнання технічному завданню;

- судом порушено вимоги п.5 ст. 29 ГПК України, оскільки місцем виконання контракту S77/2018 від 27.12.18 року є смт. Печеніги а не м. Кропивницький. Суд не відправив справу до Господарського суду Харківської області за клопотанням відповідача про направлення справи за територіальною підсудністю та не розглянув зазначене клопотання;

- усі невідповідності, які позивач вказав як докази, були усунуті в ході наладки, про що свідчить акт № 120 від 23.12.2019 року про приймання обладнання фахівцями відповідача. Вказані невідповідності не являються виробничими дефектами і є допустимими. Позивача неодноразово запрошували на остаточне приймання обладнання, але будь-якої відповіді позивач не надав, що на думку скаржника свідчить про те, що позивач навмисне не приймав обладнання та готувався до суду;

- посилаючись на приписи ст. ст. 188 ГК України, 589, 651 ЦК України скаржник зазначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, однак Контрактом це не встановлено. Претензій або листів з приводу розірвання Контракту з боку позивача, унаслідок невиконання ПрАТ "Фінпрофіль" своїх зобов`язань відповідач не отримував;

- позивач не виконав зобов`язання по Контракту і повинен сплатити відповідачу на підставі п.п. 2.1.4., 2.1.5. Контракту 10% вартості Контракту;

- позивач упродовж дії Контракту затягнув термін поставки тестувального матеріалу на 77 днів.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.0692020 року у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 р. у справі № 912/354/20 та призначено до розгляду у судове засідання на 27.10.2020 року.

28.09.2020 року розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 10.11.2020 року, у зв`язку з перебуванням суддів Паруснікова Ю.Б. у відрядженні 27.10.2020 року.

10.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з перебуванням адміністрації підприємства на самоізоляції та захворюванням представника підприємства.

Вищезазначене клопотання залишається колегією суддів без розгляду, з огляду на наступне:

Відповідно до довідки від 09.11.2020 №06-21/764/20 клопотання вих. № б/н від 08.11.2020 у справі № 912/354/20 не містить кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч.2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч.4 ст.170 ГПК України).

З урахуванням відсутності кваліфікованого електронного підпису вищевказане клопотання залишається без розгляду.

Також відповідачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у судовому засіданні у Східному апеляційному господарському суді - 10.11.2020 на 14:00 год.

У судовому засіданні, за результатами розгляду клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, враховуючи, що явка сторін ухвалою суду від 14.09.2020 обов`язковою не визнавалася; матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання; матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду справи, а участь учасника справи в іншому судовому виходячи зі змісту статей 202, 216 ГПК України не є підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.09.2020 у справі №911/523/20

Крім того колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Крім того скаржник свої аргументи виклав в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 року у справі №912/354/20 слід залишити без змін.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

27.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Фінпрофіль" (Постачальник/відповідач) та Приватним підприємством "Л-Транс" (Покупець/позивач) укладено Контракт № S-76/2018 (далі - Контракт 76) (т. 1, а.с. 40-51), за п. 1.1. якого Постачальник зобов"язується в порядку та на умовах, передбачених Технічними завданнями (Додаток №1) виготовити та поставити, а Покупець зобов"язується прийняти та сплатити Обладнання, згідно наступної специфікації: Линия продольно-поперечной резки рулонной стали, зав. № 096, год. вып. 2019, с ЧПУ, маркировка ЛППР, в кількості 1 комп., ціна з ПДВ 2 717 724,00 грн.

Крім того, 27.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Фінпрофіль" (Постачальник/відповідач) та Приватним підприємством "Л-Транс" (Покупець/позивач) укладено Контракт № S-77/2018 (далі - Контракт 77) (т. 1, а.с. 55-66), за п. 1.1. якого Постачальник зобов"язується в порядку та на умовах, передбачених Технічними завданнями (Додаток №1) виготовити та поставити, а Покупець зобов"язується прийняти та сплатити Обладнання, згідно наступної специфікації: Стан гибочный для изготовления профилей типа СГ, зав. № 526, год. вып. 2019, с ЧПУ, маркировка СГ, в кількості 1 комп., ціна з ПДВ 2 263 020,00 грн.

Загальна вартість Контракту: 2 263 020,00 грн., у тому числі ПДВ в розмірі 377 170,00 грн. (п. 1.2 Контракту 77).

Згідно пункту 2.1 Контракту 77 сторони погодили, що оплата за поставку обладнання по даному Контракту Покупець проводить згідно наступного графіку:

- 40% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1, Покупець оплачує на протязі 20 календарних днів після підписання даного Контракту, а саме 905 208,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 150 868,00 грн. (п. 2.1.1 Контракту 77);

- 30% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1, Покупець оплачує на протязі 60 календарних днів після підписання даного Контракту, а саме 678 906,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 113 151,00 грн. (п. 2.1.2 Контракту 77);

- 20% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1, Покупець оплачує на протязі 105 календарних днів після підписання даного Контракту, а саме 678 452 604,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 75 434,00 грн. (п. 2.1.3 Контракту 77);

- 5% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1, Покупець оплачує на протязі 5 календарних днів після підписання Акту випробувань на промисловій базі Постачальника, а саме 113 151,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 18 858,50 грн. (п. 2.1.4 Контракту 77);

- 5% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1, Покупець оплачує на протязі 5 календарних днів після підписання Акту виконання шеф-монтажних робіт на промисловій базі Покупця, а саме 113 151,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 18 858,50 грн. (п. 2.1.5 Контракту 77).

Відповідно до пункту 2.2 Контракту 77 оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно пункту 2.3 Контракту 77 загальна вартість Контракту: 2 263 020,00 грн., включаючи ПДВ в розмірі 377 170,00 грн., що на момент підписання Контракту складає еквівалент 82 986,00 доларів США. Якщо курс гривні до долару США на день платежу зміниться в порівнянні з курсом на день укладення Контракту, то відповідно зміниться ціна Контракту та сума платежу.

Пунктом 3.1 Контракту 77 сторони погодили, що строк поставки обладнання складає - 140 календарних дня з дня внесення оплати в розмірі 40% від вартості обладнання, а саме 905 208,00 грн. включаючи ПДВ в розмірі 150 868,00 грн., згідно пункту 2.1.1 статті 2 даного Контракту.

В разі затримки Покупцем строку сплати платежів, Постачальник має право відкласти час поставки на відповідну кількість днів без яких-небудь санкцій (запізнення будуть підсумовуватися, якщо такові будуть за декількома платежами.

Сторони у договорі передбачили дотримання порядку випробування обладнання.

Так, після виготовлення обладнання на протязі трьох робочих днів Постачальник направляє по факсу або електронній пошті повідомлення про готовність обладнання до випробувань та здачі - прийманні на території Постачальника. В повідомленні повинні бути зазначені дата, час та місце проведення випробувань та здачі-приймання обладнання.

Постачальник зобов"язаний письмово повідомити Покупця по електронній пошті, зазначеній в даному Контракті, про готовність провести контрольні випробування та здачі-приймання обладнання не менш ніж чім за 7 робочих днів до дати проведення.

У разі неявки Покупця в зазначену дату Постачальник вправі перенести час випробувань та здачі-приймання обладнання та призначити іншу дату з відповідним збільшенням строку поставки, про що зобов"язується повідомити Покупця по електронній пошті, зазначеній в Контракті (п. 3.2 Контракту 77).

По закінченню випробувань Сторони підписують Акт випробувань обладнання на території Постачальника. Акт випробувань не є документом, що підтверджує здійснення поставки обладнання згідно з умовами даного Контракту.

Документом, що підтверджує здійснення поставки обладнання згідно з умовами даного Контракту є підписання Акту приймання передачі обладнання сторонами на території Постачальника (п. 3.3 Контракту 77).

В разі вмотивованої відмови Покупця в підписанні Акту випробувань, сторонами складається двосторонній протокол з переліком необхідних доопрацювань та строків їх усунення. Вмотивована відмова визнається відмова, підставою для якої є встановлене двостороннім протоколом невідповідності обладнання вимогам технічної документації, доданої до обладнання та/або технічному завданню (Додаток № 1) (п. 3.4 Контракту 77).

За умовами пункту 3.6 Контракту 77 Постачальник зобов"язався поставити товар покупцю на умовах DAP-2006, Україна, м. Кропивницький, вул. Покровська, 50, згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс-2010", тобто товар має бути передано покупцю за його місцезнаходженням.

В пункті 10.5 Контракту 77 сторонами узгоджено, що зміни в даний Контракт можуть бути внесені лише за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Контракту.

Відповідно до п. 10.1. Контракту він вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов"язань сторонами.

Контракт підписано уповноваженими сторонами та скріплено печатками сторін.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру на оплату № 1 від 09.01.2019 на суму 905 208,00 грн. (т. 1, а.с. 66).

На виконання умов Контракту 77 ПП "Л-Транс" (Покупець) згідно виставленого рахунку-фактури ПрАТ "Фінпрофіль" (Постачальник) здійснив оплату за поставку обладнання, що підтверджується платіжним дорученням № 70 від 11.01.2019 на суму 905 208,00 грн., у т.ч. ПДВ 150 868,00 грн., платіжним дорученням № 262 від 27.02.2019 на суму 678 906,00 грн., у т.ч. ПДВ 113 151,00 грн. та платіжним дорученням № 342 від 17.04.2019 на суму 452 604,00 грн., у т.ч. ПДВ 75 434,00 грн.) (т.1, а.с. 67-69).

Оскільки ПП "Л-Транс" 11.01.2019 оплатило 40% від вартості обладнання, а саме 905 208,00 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 150 868,00 грн., згідно пункту 2.1.1 Контракту 77 відповідач відповідно до узгоджених положень пункту 3.1 цього Контракту зобов"язаний був виготовити та поставити обладнання в строк до 01.06.2019.

Матеріали справи не містять доказів поставки обладнання згідно Контракту 77.

Згідно наявних у справі доказів, на час розгляду справи, відповідачем не було поставлено на адресу позивача замовлене за Контрактом 77 обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, між Постачальником і Покупцем протягом 2019 року велась переписка щодо виконання умов Контракту 77 та неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань щодо своєчасної поставки обумовленого цим контрактом обладнання (т. 1, а.с. 70-100).

Однак, як вбачається з переписки між сторонами, Постачальник не в змозі виготовити та поставити Покупцю обумовлене Контрактом 77 обладнання. Він також зазначає, що неможливо виконати технічне завдання.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3, 3.4 Контракту 77 після виготовлення обладнання воно має бути випробувано. За результатами сторони повинні підписати Акт випробування обладнання на території Постачальника, який не є доказом здійснення поставки виготовленого обладнання. В той же час, якщо покупець відмовляється від підписання Акта випробувань має бути складено двосторонній протокол з перерахуванням доопрацювань та строків їх усунення.

Матеріали справи містять підписані сторонами, зокрема, протоколи невідповідності і виявлених дефектів при випробуванні від 26.09.2019, 12.11.2019 та 04.12.2019, які свідчать про те, що виготовлене відповідачем обладнання не відповідає умовам Контракту 77, а саме тому технічному завданню, яке є невід"ємною частиною цього Контракту.

У даних протоколах сторони в п. 2 узгодили, що Постачальник перед запрошенням Покупця на остаточне прийняття обладнання самостійно проведе прийняття усіх профілів і надасть фотозвіт з офіційним письмовим запрошенням.

Зі змісту листів № 260 від 10.12.2019 та № 267 від 18.12.2019, які направлені Постачальником на адресу ПП "Л-Транс", вбачається, що ПрАТ "Фінпрофіль" запрошує позивача в черговий раз для здійснення прийомки обладнання, яке може бути виготовлене лише за умови підписання нової карти розкрою та поставки стороною Покупця не менше 18 погонних метрів штрипса для профіля 60х60х60. Вказане свідчить, що відповідачем самостійно не проведено прийняття усіх профілів та відповідно будь-який фотозвіт Покупцю не надано.

Наведені обставини вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а також повернення позивачу сплаченої суми коштів, що призвело до звернення позивача до суду з метою захисту прав та порушених інтересів.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільний кодекс України).

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та умови, які є обов`язковими згідно з актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 693 цього Кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів повернення суми попередньої оплати у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 2 036 718,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 5.2 Контракту 77 визначено, що у разі, якщо обумовлені в п. 3.1 строки поставки порушено з вини Постачальника, Постачальник сплачує Покупцю штрафні санкції в розмірі 0,1% від вартості недопоставленого обладнання за кожен день затримки, при цьому загальна сума штрафу не повинна перевищувати 3,5% вартості даного Контракту.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штраф за кількість днів затримки поставки обладнання перевищує обумовлений сторонами граничний розмір штрафу, тому з ПрАТ "Фінпрофіль" підлягає стягненню штраф в розмірі 79 205,70 грн. (3,5 % від вартості Контракту - 2 263 020,00 грн).

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, підставою розірвання договору згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України є істотне порушення стороною цього договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Судом встановлено, що невиконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної поставки обладнання за Контрактом 77, виготовлення його з порушенням умов цього контракту, істотно порушує зазначений контракт, внаслідок чого ПП "Л-ТРАНС" значною мірою позбавляється того, на що воно розраховувало при його укладенні. Зокрема, це призводить до додаткових витрат, а також до того, що таке обладнання позивач не зможе використати за його призначенням, а саме: для виготовлення сонячних батарей з обладнанням, яке мало бути виготовлено відповідачем за Контрактом 76.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо розірвання Контракту № S-77/2018 від 27.12.2018, оскільки невиконання Відповідачем умов щодо поставки оплаченого обладнання є порушенням однієї з істотних умов спірного Контракту 77 в розумінні відповідних положень законодавства, а отже, як наслідок, тягне за собою підстави для розірвання вказаного Контракту.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 2 036 718,00 грн., 79 205,70 грн. штрафу, розірвання Контракту № S-77/2018 від 27.12.2018 є обґрунтованими.

7. Мотиви відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів відхиляє довід скаржника про те, що ні судом, ні позивачем не була призначена експертиза для визначення відповідності обладнання технічному завданню, з наступних підстав.

За приписами ст. 73 ГПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, в матеріалах справи наявні підписані сторонами протоколи невідповідності і виявлених дефектів при випробуванні від 26.09.2019, 12.11.2019,04.12.2019, які свідчать про те, що виготовлене відповідачем обладнання не відповідає технічному завданню. Факт випробування і поставки товару не підтверджено належними доказами, а тому він не потребує призначення експертизи для того щоб його підтвердити.

Враховуючи, що сторони не заявляли клопотання про призначення експертизи ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, невідповідність обладнання технічному завданню підтверджується вищезазначеними протоколами невідповідності і виявлення дефектів, а відтак безпідставним є посилання скаржника на не призначення місцевим господарським судом експертизи. До того ж, призначення експертизи є правом суду, а не його обов`язком.

Посилання скаржника на те, що усі невідповідності обладнання технічному завданню були усунуті в ході наладки, всупереч вимог ст.ст. 76-79 ГПК України не доведено відповідачем належними у справі доказами. Акт внутрішнього прийому № 102 від 23.12.2019, на який посилається скаржник, не є належним та допустимим у справі доказом, оскільки, по-перше, підписано з боку лише відповідача (його представниками), що є зацікавленими у даному спорі, по-друге, складення зазначеного акту не відповідає визначеним Контрактом 77 умовам, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Довід скаржника про те, що Контрактом не встановлено підстав для розірвання договору, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки дана обставина не позбавляє позивача права звернутися безпосередньо до суду з вимогою про розірвання укладеного сторонами Контракту 77.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Натомість статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини друга-четверта статті 188 ГК України).

Правила, передбачені частинами другою-четвертою статті 188 ГК України, є матеріально-правовими, а не процесуальними. Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов`язкового досудового врегулювання спору в розумінні частини третьої статті 124 Конституції України.

Частинами другою та третьою статті 188 ГК України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною четвертою цієї статті визначено, заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

Те, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 ЦК України. (Зазначена правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 914/2649/17).

З наведених вище підстав відхиляється довід скаржника про відсутність претензій або листів позивача про розірвання Контракту.

Довід скаржника про те, що виконання відповідачем свого обов"язку за Контрактом 77 не було вчасно виконано з причин, зокрема того, що позивачем не надано вчасно тестувальний матеріал, є безпідставними, з огляду на умови даного Контракту 77, відповідно до змісту п. 3.2 якого відповідач, як Постачальник мав обумовлену можливість придбати необхідний матеріал самостійно та виставити Покупцю рахунок на відшкодування за понесенні у зв"язку з цим витрати, однак відповідач цим не скористався.

Посилання скаржника на те, що позивач не виконав умови Контракту 77 і повинен сплатити відповідачу 10% вартості Контракту, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки, ці обставини та вимоги не були заявлені у даній справі та можуть бути предметом самостійного судового розгляду.

Стосовно доводів скаржника про порушення судом першої інстанції вимог ч.5 ст. 29 ГПК України колегія суддів зазначає наступне.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, - просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Зі змісту ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас за умовами ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судам, яким підсудна справа.

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Відповідно до п. 3.,6. Контракту 77 постачальник зобов`язаний поставити товар покупцеві на умовах DAP - 25006, України м. Кропивницький вул. Покровська 50, згідно Міжнародних правила тлумачення торговельних термінів.

Delivered at place - поставка в місці призначення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обладнання мало поставлятися в м. Кропивницький відповідно до п.3.6 Контракту 77, що і є місцем виконання Контракту.

За таких обставин, беручи до уваги право позивача на вибір суду, якому підсудна справа, та факт звернення позивача до Господарського суду Кіровоградської області, колегія суддів констатує, що справа № 912/354/20 підсудна вказаному господарському суду, а саме Господарському суду Кіровоградської області.

Посилання скаржника на те, що місцем виконання Контракту 77 є смт. Печеніги Харківської області, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно п.3.3. на території відповідача сторонами підписується лише Акт приймання - передачі обладнання, що не можна ототжнювати з місцем поставки.

Довід скаржника про те, що суд не розглянув його клопотання про направлення справи для розгляду за територіальною підсудністю, колегія суддів відхиляє, оскільки представник відповідача у підготовчому засіданні просив залишити без розгляду подане у справі письмове клопотання про направлення справи для розгляду за територіальною підсудністю, про що відображено в ухвалі суду від 16.03.2020 про закриття підготовчого провадження у справі № 912/354/20.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Права скаржника не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 у справі № 912/354/20 відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до вимог ст. 276 ГПК є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення - без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 5, 6, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2020 між адвокатським бюро "Паритет" Сергія Салюка" (Виконавець) та Приватним підприємством "Л-Транс" (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, Виконавець зобов"язується здійснити представництво прав та законних інтересів Клієнта в господарському судочинстві (вирішення місцевим господарським судом справи за позовом Приватного підприємства "Л-Транс" до Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" про розірвання контракту № S-77/2018 від 27.12.2018 та стягнення 2 115 923,70 грн.), а також в інших державних органах, зокрема органах державної виконавчої служби, перед фізичними та юридичними особами, з питань, пов"язаних як із необхідністю подати докази на час судового розгляду, так і примусовим виконанням судових рішень у даній справі, а Клієнт зобов"язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Виконавець за потреби надає інші види правової допомоги ( консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру) у т.ч. позовних заяв, заяв, пояснень, заперечень, клопотань і відводів, апеляційних і касаційних скарг тощо), спрямованих на забезпечення реалізації прав, і свобод і законних інтересів Клієнта, а також сприяння їх відновленню у разі порушення) Клієнту з питань, що стосуються зазначеної справи.

Згідно п. 3.3. Договору вартість правової допомоги, виходячи з засад розумності та з огляду на складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта складає 5 000,00 грн. без ПДВ.

Приватним підприємством "Л-Транс" гонорар сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 15.10.2020 № 406 .

Відповідно до акту про надану правову допомогу від 05.11.2020 Виконавець надав Клієнту правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.09.2020, а Клієнт прийняв виконану роботу. Адвокатом, який веде справу виконано: підготовлено від імені клієнта відзив на апеляційну скаргу ПрАТ "Фінпрофіль" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 7 серпня 2020 року по справі № 912/354/20 за позовом Приватного підприємства "Л-Транс" до Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" про розірвання контракту № S-77/2018 від 27.12.2018 та стягнення 2 115 923,70 грн; підготовлено та подано до суду заяву з процесуальних питань (клопотання про розподіл судових витрат). Вартість правової допомоги становить 5 000,00 грн. без ПДВ.

Вказані докази колегія суддів вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 912/354/20.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлялось.

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та надані позивачем докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, предмет позову, підготовлені адвокатом документи, апеляційний суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 р. у справі № 912/354/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2020 р. у справі № 912/354/20 - залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фінпрофіль" (62801, Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Незалежності, 3, ) на користь Приватного підприємства "Л-Транс" (25004, м. Кропивницький, вул. Покровська, 50, ) 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видачу наказу доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.11.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя І.О. Вечірко