ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4561/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Савенко О.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕНЕРГОТЕК", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення неустойки за договором поставки в розмірі 13599,50 грн.

Без виклику представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕНЕРГОТЕК" про стягнення неустойки за договором поставки в розмірі 13599,50 грн. та суми сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №452/149 від 22.05.2020, в частині своєчасної поставки продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.09.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що згідно специфікації до договору, термін поставки 20-30 календарних днів з дня отримання передоплати. Позивач сплатив за товар 26.05.2020, відповідно термін поставки - до 25.06.2020. Відповідач передав товар позивачу згідно видаткової накладної №136 від 05.06.2020, про що свідчать підписи під даним документом з двох сторін, натомість, позивач в подальшому дописав самостійно іншу дату, але односторонні виправлення на первинних документах не передбачені законодавством та протирічать звичаям ділового обороту. За викладених обставин відповідач вважає, що він належним чином виконав вимоги договору.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Разом з тим, поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (покупець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕНЕРГОТЕК" (постачальник - відповідач) укладено договір поставки №452/149.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві товар, визначений у Специфікації до Договору (надалі іменується «товар»), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар.

Згідно з п. 1.2. Договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються специфікацією (надалі іменується «специфікація»), що є Додатком N 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник бере на себе обов`язок після набрання чинності цим Договором в строк визначений в Специфікації передати Покупцеві товар із сертифікатом якості (при необхідності залежно від виду товарів, - документи по їх експлуатації).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, передбаченою у специфікації за кожну одиницю товару.

Ціни в специфікації за Договором зазначені з урахуванням ПДВ. Оплата товарів Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на поточний рахунок Продавця в строки передбачені в Специфікації (п.п. 4.2, 4.3 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та діє до 31 грудня 2020 року (п.п. 7.1., 7.2. Договору).

22.05.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Специфікацію №1, в якій сторонами було узгоджено поставку товару (Муфта МУВП 13 16000 140-1-120-1, ст.25-35Л ГОСТ 21424-93) у кількості 1 шт, вартістю 34870,50 грн. з ПДВ.

Згідно з п.п. 1, 2, 3, 4 Специфікації, загальна вартість товару, відповідно до цієї Специфікації складає: 34870,50 грн.; Умови оплати: 100 % передоплата; Термін поставки: протягом 20-30 календарних днів з дня отримання передоплати; Умови поставки: транспортною компанією «Делівері», за рахунок Покупця. Вантажоотримувач: м. Одеса, вул. Промислова, 25, ТОВ «РЕМТЕХМОРПОРТ».

На оплату вищевказаного товару, відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №99 від 21.05.2020 на суму 34870,50 грн.

26.05.2020 позивач здійснив попередню оплату товару у розмірі 34870,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10588 від 26.05.2020.

Враховуючи узгоджені сторонами умови оплати та поставки товару, відповідач зобов`язаний був здійснити поставку товару у строк до 25.06.2020 включно.

Відповідач у встановлені строки товар не поставив, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 137/ЮР від 14.07.2020, в якій просив відповідача здійснити відвантаження оплаченого товару та сплатити суму договірної неустойки.

Як вбачається з видаткової накладної №136 від 05.06.2020, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств позивача та відповідача, позивач отримав товар 04.08.2020, тобто відповідач здійснив поставку товару з порушенням встановленого у договорі строку.

Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку затримки в передачі (відвантаженні) товару Покупцю понад строк, передбачений в Специфікації до Договору, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань в частині своєчасної поставки товару та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 13599,50 грн. за період з 26.06.2020 по 03.08.2020, що і є причиною виникнення даного спору.

Суд, розглянувши заявлену позовну вимогу, зазначає наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договір.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 3 Специфікації №1 від 22.05.2020 строк поставки товару 20-30 днів, з дня отримання передоплати.

Як вже було встановлено судом, позивач здійснив попередню оплату товару 26.05.2020 р., а отже граничним строком поставки товару є 25.06.2020 року.

Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідач здійснив поставку продукції на склад позивача 04.08.2020 року, що підтверджується видатковою накладною №136 від 05.06.2020, з відміткою про отримання товару покупцем саме 04.08.2020.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом не приймаються, оскільки посилаючись на те, що поставка товару була здійснена відповідачем саме 05.06.2020, останнім не надано до суду жодного доказу на підтвердження таких обставин, зокрема, товарно-транспортної накладної, кур`єрської накладної транспортної компанії «Делівері» (п. 4 Специфікації), тощо.

Відтак, матеріалами справи підтверджений факт прострочення виконання зобов`язання відповідачем в частині своєчасної поставки товару позивачу.

Виходячи з положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку затримки в передачі (відвантаженні) товару Покупцю понад строк, передбаченого в Специфікації до Договору, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями ч.1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіривши заявлений позивачем розрахунок неустойки за період з 26.06.2020 по 04.08.2020, судом встановлено, що позивачем помилково визначено останнім днем нарахування неустойки день фактичного отримання товару 04.08.2020 р., тоді як вірним періодом є період з 26.06.2020 по 03.08.2020 р.. Однак загальна кількість днів прострочення поставки визначена вірно та складає 39 днів.

За розрахунком суду здійсненим у системі «Законодавство» розмір неустойки за період з 26.06.2020 по 03.08.2020 р. складає 13599,50 грн., отже сума неустойки розрахована позивачем вірно.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи.

Згідно з ч.3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми неустойки у розмірі 13599,50 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2102 грн..

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЕНЕРГОТЕК" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська, буд. 67Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (61037, м. Харків, проспект Московський, буд. 199-Б, ) неустойку за договором поставки в розмірі 13599,50 грн., а також 2102,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.11.2020

Суддя С.П. Панна