ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"09" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3122/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши матеріали вх. № 3230/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Центренерго» /, адреса - 08711, Київська обл., Обухівський р., смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, e-mail: /

до відповідача: Stardust Investment Trading L.P., Road Town (Tortola), Zug Branch /Branch Office Zug Postfach 148, Focus Business Center, Dammstrasse 19, 6300 Zug, Switzerland, реєстраційний номер СНЕ-114.394.467, податковий номер СН-170.9.001.217-9, e-mail: /

про стягнення заборгованості у розмірі 2 500 000,00 дол. США

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою /вх. № 32306/20/ до Stardust Investment Trading L.P., Road Town (Tortola), Zug Branch Branch про стягнення грошових коштів у розмірі 2 500 000,00 у зв`язку із невиконанням умов Контракту № 111/67 від 25.10.2019 року (із змінами і доповненнями).

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Центренерго» посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Контрактом № 111/67 від 25.10.2019 року (із змінами і доповненнями).

Господарський суд зазначає відзначає, що частиною першою Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Параграфом 3 глави 2 ГПК України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до статті 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною п`ятою статті 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Статтею 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 365 ГПК України).

Разом з тим, у розгляді справ у спорах за участю іноземних підприємств і організацій господарським судам України слід виходити із встановленої статтею 11 ГПК України пріоритетності застосування правил міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо правил, передбачених законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до приписів частини першої статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Статтею 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначені випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України, при цьому статтею 78 вказаного Закону передбачено, що компетенція інших органів України щодо розгляду справ з іноземним елементом визначається законами України з урахуванням статей 75 - 77 цього Закону.

Право на передачу спору, який відноситься до юрисдикції господарського суду, за угодою сторін на вирішення суду іншої держави передбачено у статті 23 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,

Відповідно ч.1 ст.27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача є Щвейцарія - Branch Office Zug Postfach 148, Focus Business Center, Dammstrasse 19, 6300 Zug, Switzerland.

25.10.2019 року між ПАТ «Центренерго» та Stardust Investment Trading L.P., Road Town (Tortola), Zug Branch укладено контракт купівлі-продажу № 111/67.

Згідно розділу Законодавство Контракту купівлі-продажу № 111/67 від 25.10.2019 року, структура, дійсність та виконання контракту, а також будь-які спори або претензії, що виникають з або у зв`язку з Контрактом регулюються та тлумачаться у відповідності до законодавства Англії та Уельса.

Відповідно до розділу Юрисдикція Контракту купівлі-продажу № 111/67 від 25.10.2019 року, із врахуванням варіанту, викладеного у цьому пункті нижче, усі претензії, спори чи розбіжності між сторонами, що виникають з або у зв`язку з цим Контрактом, включаючи, не обмежуючись цим, будь-яке питання, що стосується його існування, дійсності чи припинення («спір») повинні бути передані та остаточно вирішені арбітражем у Лондоні, Англія, відповідно до Закону про арбітраж 1996 року. Будь-яка сторона має можливість передати будь-який спір до Високого суду Лондона, Англія, або в будь-який інший суд, що має юрисдикцією по відношенню до спору («Суд»).

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частина 1 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також те, що матеріали позовної заяви не містять доказі недійсності розділу Юрисдикція Контракту купівлі-продажу № 111/67 від 25.10.2019 року, суд доходить до висновку, що сторони передбачили договірну підсудність, яка повинна бути прийнята судом до уваги.

Як стверджує позивач, умовами контракту не передбачена чітка та повна арбітражної установи, яка знаходиться у м. Лондоні, Англія, а відтак на думку позивача, неможливо встановити, яка з установ м. Лондона, Англія, повноважна розглядати спір між сторонами Контракту № 111/67 від 25.10.2019 року.

Як вбачається загальнодоступної інформації, що міститься на сайті https://www.judiciary.uk/you-and-the-judiciary/going-to-court/high-court/ Високий Суд /High Court/ знаходиться за адресою: Queen's Bench Division, The Royal Courts of Justice, Strand, London, WC2A 2LL, United Kingdom.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що твердження позивача щодо відсутності чіткої та повної арбітражної установи, яка знаходиться у м. Лондоні, Англія, не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, а тому судом як належні не прийняті.

Відповідно до ч.5 ст.29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

При цьому суд зазначає, що в даному випадку не підлягають застосуванню положення п. 5 ст. 29 ГПК України щодо підсудності справ за вибором позивача, оскільки заявлені вимоги стосуються саме стягнення заборгованості з відповідача.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, господарський суд, проаналізувавши укладений сторонами Контракт № 111/67 від 25.10.2019 та встановивши, що в розділі Юрисдикція сторонами було погоджено, що всі спірні питання, що виникають за цим контрактом та не можуть бути вирішені мирним шляхом, вирішуються Високим судом Лондона, Англія, який (розділ) недійсним не визнавався, відповідає вимогам законодавства і є обов`язковим для виконання сторонами, дійшов висновку про наявність у даному випадку підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Положеннями п.1 ч.1 ст.175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За викладених обставин, господарський суд вважає необхідним відмовити Публічного акціонерного товариства «Центренерго» у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, оскільки даний спір не вирішується у порядку господарського судочинства України.

Суд враховує, що згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі № 916/3122/20 Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Stardust Investment Trading L.P., Road Town (Tortola), Zug Branch про стягнення заборгованості - відмовити.

Додаток: позовна заява з додатками на 110 арк.

Ухвала набирає чинності 09.11.2020 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Н.Д. Петренко