ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2020 р.м.ХарківСправа № 922/1741/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (об`єднана територіальна громада)
до 1. Фізичної особи - ОСОБА_1 , с. Олександрівка Золочівського району Харківської області 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків, 3. Фермерського господарства "Альфа", с. Одноробівка Золочівського району Харківської області
про скасування наказів, визнання недійсними договорів та суборенди земельних ділянок, повернення ділянки
за участю представників:

прокурор - Клейн Л.В., за посвідченням № 051089 від 02.10.18;

позивача - не з`явився;

відповідача ( ОСОБА_1 ) - не з`явився;

відповідача (ГУ Держгеокадастру у Х/О) - Варламов Д.В., довіреність від 05.08.20р. №32-20-0.14-38/62-20;

відповідача (ФГ "Альфа") - Біловус Р.В. (адвокат), довіреність б/н від 02.01.20р.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (об`єднана територіальна громада) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області №1776-СГ від 05.08.2014 в частині про надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0330, площею 124,5654 га, розташованої на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (об`єднана територіальна громада);

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12.08.2014, загальною площею 124,5654 га, кадастровий номер :02:004:0330, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 07.11.2014, загальною площею 124,5654 га, кадастровий номер :02:004:0330, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Альфа»;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути Золочівській селищній раді Золочівського району Харківської області (об`єднана територіальна громада) земельну ділянку, загальною площею 124,5654 га, кадастровий номер :02:004:0330, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області, шляхом укладення Акту прийому-передачі.

Судові витрати просить покласти на відповідачів.

09.06.20р. судом, на виконання положень ч. 6 ст. 176 ГПК України, направлено до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області Запит щодо доступу до персональних даних стосовно ОСОБА_1

23.06.20р. до суду надійшла відповідь на запит від 09.06.20р.

Ухвалою суду від 30.06.20р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

07.08.20р. від відповідача ( ОСОБА_2 ) надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.08.20р. задоволено клопотання відповідача (Фізичної особи ОСОБА_1 ) від 27.08.20р. про залишення позовної заяви прокурора без руху. Залишено позовну заяву Керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (об`єднана територіальна громада) без руху. Надано прокурору строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати до суду: звіт про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки; докази сплати судового збору з урахуванням ціни позову (у разі його недоплати).

01.09.20р. від прокурора надійшла відповідь на відзив.

08.09.20р. від прокурора надійшли письмові пояснення та просить суд вважати недоліки, вказані в ухвалі суду від 31.08.20р., усунутими та продовжити розгляд справи.

Ухвалою суду від 09.09.20р. призначено справу №922/1741/20 до розгляду у підготовчому засіданні на "28" вересня 2020 р. о 10:00 год.

15.09.20р. від відповідача (ГУ Держгеокадастр у Х/о) надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував в повному обсязі.

07.10.20р. від відповідача (ФГ "Альфа") надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в господарських судах.

Підготовче засідання у справі №922/1741/20 було закрито протокольною ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 07.10.20р. та призначено розгляд справи по суті на 29.10.20р. об 11:00 год.

12.10.20р. від прокурора надійшли письмові заперечення на заяву відповідача (ФГ "Альфа") про закриття провадження по справі.

В судовому засіданні у справі №922/1741/20 було оголошено перерву протокольною ухвалою суду до 05.11.20р. о 10:00 год., яка занесена до протоколу судового засідання від 29.10.2020р.

В судовому засіданні 05.11.20р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 06.11.20р. о 10:00 год., про, що зазначено в протоколі судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні 06.11.20р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання 06.11.20р. не з`явився.

Представник відповідача ( ОСОБА_1 ) в судове засідання 06.11.20р. не з`явився.

Представник відповідача (ГУ Держгеокадастру у Х/О) в судовому засіданні 06.11.20р. просив в задоволенні позовних вимог відмовити, підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача (ФГ "Альфа") в судовому засіданні 06.11.20р. просив в задоволенні позовних вимог відмовити, підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання відповідача ( ОСОБА_1 ) про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

В позовній заяві прокурор зазначає про те, що в ході вивчення правомірності передачі в оренду земельних ділянок, розташованих на території Золочівського району Харківської області, Дергачівською місцевою прокуратурою встановлено, що Наказом Головного Управління Держземагенства у Харківській області №1776-СГ від 05.08.2014 надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Лютівської сільської ради на території Золочівського району Харківської області, із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля), загальною площею 124,5654 га.

На виконання зазначеного наказу, між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 12.11.14 укладено договір оренди змеленої ділянки (далі - Договір), площею 124,5654 га, кадастровий номер :02:004:0330, строком на 49 років, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 вищевказаного договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0330, площею 124,5654 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (п.14 зазначених договорів).

Крім цього, 12.03.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про внесення змін до вищевказаного договору оренди землі, відповідно до якого визначено розмір орендної плати.

У подальшому, ОСОБА_1 на підставі договору від 12.08.14 передав в суборенду спірні земельні ділянки ФГ «Альфа».

Також, як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Золочівської райдержадміністрації від 03.07.1997 №372 ОСОБА_1 надавалася земельна ділянка, площею 43,28 га, на території Одноробівської сільської ради для розширення фермерського господарства, на підставі якого останній отримав державний акт на право постійного користування землею Серія ХР-13-00-000890.

Крім цього, ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності серії ЇЇІ-ХР №085228 належить земельна ділянка, площею 7,25 га, розташована на території Одноробівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на підставі державного акту серії ЯГ №075495 від 10.04.2007 перебуває у власності земельна ділянка, площею 5,1958 га, розташована на території Олександрійської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення фермерського господарства.

Відповідно до листа Слобожанського управління ГУ ДФС у Харківській області №25983/9/20-40-50-05-10 від 21.08.2019 ОСОБА_1 є засновником та керівником в наступних підприємствах - ТОВ «Відродження-1881», Селянська Спілка Управління Фермерських Господарств та фермерське господарство «Альфа», в якому є також й підписантом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - фермерське господарство «Альфа» засноване та зареєстровано 04.08.1998.

Таким чином, звертаючись до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про отримання земельної ділянки для створення фермерського господарства ОСОБА_1 вже був засновником, зокрема, фермерського господарства «Альфа».

Відповідно до частини 1-3 статті 124 Земельного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно з положеннями частини першої та третьою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Статтею 8 цього ж Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності чи постійного користування на земельну ділянку або укладенням договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Відповідно до положень частини першої статті 31 ЗК України та частини першої статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин) землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі, земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14-ц дійшла висновку, що за змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства останнє реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надана. Отже, оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні спори щодо права власності чи іншого речового права на землю з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави чи захист її інтересів у спірних правовідносинах, треба розглядати за правилами господарського судочинства.

Проте, матеріалами справи підтверджено, що Наказом Головного Управління Держземагенства у Харківській області №1776-СГ від 05.08.2014 надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Лютівської сільської ради на території Золочівського району Харківської області, із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля), загальною площею 124,5654 га. Відповідно до п. 2 вищевказаного договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0330, площею 124,5654 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (п.14 зазначених договорів).

Крім цього, 12.03.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про внесення змін до вищевказаного договору оренди землі, відповідно до якого визначено розмір орендної плати.

Однак, звертаючись до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про отримання земельної ділянки для створення фермерського господарства ОСОБА_1 вже був засновником, зокрема, фермерського господарства «Альфа», державна реєстрація якого відбулася 04.08.1998.

Згідно з положеннями оскаржуваного договору оренди земельної ділянки земельна ділянка площею 124,5654 га (кадастровий номер :02:004:0330) передані ОСОБА_2 як фізичній особі для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Але, отримавши зазначену земельну ділянку в оренду, ОСОБА_2 передав їх у користування ФГ «Альфа» на підставі договору суборенди від 12.08.14.

Однак, ОСОБА_2 оспорювану земельну ділянку отримав із земель сільськогосподарського призначення державної власності в оренду для створення фермерського господарства та за встановлених обставин справи право користування зазначеною земельною ділянкою не могло перейти до раніше створеного ОСОБА_2 фермерського господарства.

Відтак ФГ «Альфа» не могло набути прав користування та володіння спірною земельною ділянкою від ОСОБА_2 як члена та керівника цього фермерського господарства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі №357/1180/17 (провадження № 14-508 цс 19).

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин у цій справі, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 12 травня 2020 року по справі №357/1180/17 (провадження № 14-508 цс 19).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 травня 2020 року по справі №357/1180/17 (провадження № 14-508 цс 19) відступила від висновку (викладеному в постанові ВП ВС від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц), що спори, пов`язані з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування фермерського господарства, мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Прокурор, заперечуючи проти розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства посилається на Постанову Верховного суду від 13.11.2019 у справі №742/28/18 в якій зазначено про те, що якщо на момент відкриття провадження у справі щодо спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, фермерське господарство вже було зареєстрованим, то така справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Також, прокурор вказує про те, що зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верхового Суду, викладеним у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц та у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 619/264/18.

Таким чином прокурор вважає, що у даній справі відсутні будь-які підстави для закриття провадження у справі та наявні всі підстави для задоволення позовних вимог прокурора.

Проте, суд не приймає посилання прокурора на зазначені постанови, оскільки в даному випадку, після отримання ОСОБА_2 нової земельної ділянки для створення та ведення нового фермерського господарства, ним не було створено таке фермерське господарство, тобто нове, для створення якого така земельна ділянка отримувалась.

Таким чином, прокурором не спростовано твердження відповідача про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин у цій справі та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 231, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача (ФГ "Альфа") про закриття провадження по справі, яке надійшло до суду 07.10.20р., - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №922/1741/20 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

3. Роз`яснити прокурору, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.11.20р.

Суддя Л.В. Шарко