РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

09.11.2020Справа № 910/9556/20
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом до проКвартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" стягнення 15 573, 14 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (надалі позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (надалі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 15 573,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов`язків за договором № 33 не виконав та не оплатив позивачеві повної вартості спожитих у період з грудня 2019 по березень 2020 послуг із водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 15 573, 14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 відкрито провадження у справі №910/9556/20. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України було винесено ряд постанов, а саме постанови № 239 від 25.03.2020, № 392 від 20.05.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020 та № 956 від 13.10.2020, відповідно до яких термін карантину неодноразово подовжувався та станом на момент розгляду даної справи термін карантину продовжено до 31.12.2020.

Між тим, 02.04.2020 набули чинності зміни до Господарсько-процесуального кодексу України (надалі ГПК України), внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) ". Згідно вказаного Закону пункт 4 Прикінцевих положень ГПК України викладений в наступній редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згодом, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020, було внесено зміни до пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, та викладено його у наступній редакції: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Вказаний Закон набув чинності 17.07.2020.

Поряд із тим, суд враховує положення статті 64 Конституції України якою передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану. Відтак право на справедливий суд не може бути обмежене, проте при встановленні справедливого балансу між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд переважає природне право осіб на життя та безпечне довкілля, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на державу Україна.

Водночас, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, з урахуванням наявного у сторін права на продовження відповідних процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину не подавав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:
28.01.2019 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (надалі за договором Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (надалі за договором Сторона 2) укладено договір № 33 про надання послуг з водопостачання та водовідведення (надалі Договір), за умовами якого Сторона 1 надає Стороні 2 послуги з водопостачання та водовідведення у приміщенні їдальні кожної військової частини, в яких Сторона 2 надає послуги харчування військовослужбовців, на підставі договору про закупівлю харчування № 286/2/18/17: від 29.12.2018 укладеного з Міністерством оборони України, а Сторона 2 оплачує надані послуг на умовах даного договору. Номер та показники лічильників на день підписання даного договору фіксуються (перелік об`єктів де надаються послуги з водопостачання та водовідведення, вартість тарифів водопостачання та водовідведення, номера та показники лічильників визначені у додатку № 1 до даного договору, що є його невід`ємною частиною) (п. п. 1.1, 1.2 Договору)

За умовами п. п. 2.1., 2.3. Договору, щомісячно, до 30 числа Сторона 1 та Сторона 2 на підставі показників та тарифів затвердженими для сторони 1, складають та підписують акт про кількість спожитої води та водовідведення у двох примірниках, який є підставою для оформлень Акту наданих послуг та виставлення рахунку. Останнім днем місяця сторона 1 оформляє та надає Стороні 2 рахунок-фактуру, акт наданих послуг, оформлені відповідно до чинного законодавств України, які є підставою для оплати по даному договору. Сторона 2 приймає до виконання подані Стороною 1 вищезазначені документи, та здійснює оплату на умовах цього договору.

Підпунктом 3.2.4. Договору визначено обов`язок Сторони 2 після отримання від сторони 1 оформленого згідно вимог чинного законодавства України пакету документів, а саме: рахунків-фактур, актів наданих послуг протягом десяти банківських днів, здійснювати оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Також, між сторонами було узгоджено перелік об`єктів Сторони 2, номера лічильників обліку води, їх показники та вартість тарифу з водопостачання та водовідведення, що є Додатком №1 до Договору № 33 від 28.01.2019 "Про надання послуг з водопостачання та водовідведення".

Відповідно до п. 6.1 Договору, він набирає чинності та, в силу ст. 631 ЦК України, діє з 01.01.2019 до 31.12.2019.

Додатковою угодою № 2 від 13.12.2019 до Договору, сторони продовжили термін дії договору №33 до 31.03.2020, інші умови Договору залишили чинними та зазначили, що додаткова угода згідно ст. 631 ЦК України набирає чинності з 13.12.2019 і діє до 31.03.2020.

Додатковою угодою № 3 від 31.03.2020 до Договору, сторони продовжили термін дії договору до 31.12.2020, інші умови Договору залишили чинними та зазначили, що додаткова угода згідно ст. 631 ЦК України набирає чинності з моменту її підписання та діє до 31.12.2020.

Між тим, додатковою угодою від 01.02.2019 до Договору, сторонами доповнено додаток № 1 до договору ще одним об`єктом, де надаються послуги.

Так, за своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, при цьому сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі ГК України), він вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України).

Як вбачається з актів надання послуг за грудень 2019 року на суму 3 333, 38 грн, за січень 2020 року на суму 3 689, 80 грн, за лютий 2020 року на суму 4 691, 15 грн та за березень 2020 року на суму 5 525, 50 грн, копії яких містяться в матеріалах справи, позивач надав відповідачеві, а останній прийняв послуги з водопостачання та водовідведення за період з грудня 2019 року по березень 2020 року на загальну суму 17 239, 83 грн.

Натомість, позивач вказує на те, що відповідач своїх обов`язків за Договором не виконав та не оплатив позивачеві повної вартість спожитих у період з грудня 2019 по березень 2020 року послуг із водопостачання та водовідведення в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 15 573, 14 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості в сумі 15 573, 14 грн у строки відповідно до умов Договору, відповідачем суду не надано, чим порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 573,14 грн заборгованості є обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 126, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8; ідентифікаційний ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, Львівська обл., м. Львів, вул. Батуринська, буд. 2; ідентифікаційний ) заборгованість в сумі 15 573,14 грн та судовий збір в сумі 2 102, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09.11.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко