ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Справа № 924/208/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Савчук Ю.М. - адвокат

відповідача 1: представник не з`явився

відповідача 2: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 28.07.2020 суддею Крамаром С.І. у м. Хмельницькому, повний текст складено 04.08.2020 у справі № 924/208/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек"

про визнання припиненою поруки за договором поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018р

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про визнання припиненою поруки за договором поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018.

1.2. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" 27000,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем на наведено обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", про визнання припиненою поруки за договором поруки №2П/24АФ-14 від 30.03.2018.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Хмельницької області із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20 до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги; повідомити сторін по справі про час та дату розгляду апеляційної скарги; надіслати постанову за результатами розгляду апеляційної скарги на адресу апелянта.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що проаналізувавши Договір поруки № 2П/24АФ-14 від 30 березня 2018 року, який укладений між ТОВ "Агротек", ТОВ "Сварог-Буковина" та ТОВ "Серединецьке"; Договір фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року, який укладений між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" та нормативно-правові акти, які регулюють дані відносини, вважає, що порука у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України, в редакції яка діяла на моменту укладення договору поруки, є припиненою.

3.3. У Постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року № 6-18цс11 зазначено, що за змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право й кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати. Уживаний законодавцем термін "порука" використовується в розумінні зобов`язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

3.4. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства й судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав та обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ст.559 ЦК України, на припинення зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

3.5. Така ж правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду України, який наголошував, зокрема, на тому, що відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

3.6. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст.16 ЦК, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст.559 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12).

3.7. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

3.8. Зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

3.9. Положенням пункту 6.2. Договору поруки 2П вбачається наступне, що строк дії Договору поруки 2П не перевищує дати виконання основного зобов`язання за Основним договором, що становить 20 листопада 2017 року. Така твердження випливає з першого та другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України. Перше речення визначає, що в Договорі має бути зазначено чітко строк дії договору, а не що інше. Друге речення визначає, якщо строк дії договору співпадає зі строком виконання основного зобов`язання, то порука припиняється через шість місяців, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя.

3.10. Термін для пред`явлення вимоги не визначає строку дії договору, а встановлює період для вчинення відповідних дій. Дії можуть вчинятися в межах строку дії договору так і поза його межами. Дії вчинені поза межами строку дії договору не несуть правових наслідків для сторін за договором.

3.11. Дана позиція знаходить своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 641/9926/15-н, у якій серед іншого зазначено: "Таким чином, умови договору поруки які викладені в пункті 7.2 на який у своїй касаційній скарзі посилається ТОВ "Фінанс траст груп", про дію договору до настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу.

Кінцевим терміном повернення кредиту згідно з пунктом 1.1.4 кредитного договору є 28 квітня 2014 року. Отже, з 29 квітня 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою

Саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу 6-місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Тобто позивач мав протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явити вимоги до поручителя.

Отже, апеляційний суд правильно застосував норми частини 4 статті 559 ЦК України та обґрунтовано відмовив в задоволення вимог до поручителя."

3.12. 15 червня 2020 року викладено правову позицію, яка знаходить своє відображення у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2020 року у справі № 138/240/16-ц в якій серед іншого зазначається, що: "Визначення поняття "зобов`язання" міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

3.13. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

3.14. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

3.15. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

3.16. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів). що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

3.17. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

3.18. За умовами договорів поруки договори поруки набирають чинності з дати їх підписання сторонами і діють до 27 серпня 2018 року.

3.19. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

3.20. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15).

3.21. Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

3.22. Проте, якщо кредитор змінює строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. В такому разі кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту."

3.23. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17, в якій зазначається, що: "У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителя повинен обчислюватися або з моменту настання строку виконання зобов`язання за основним договором або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

3.24. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.".

3.25. Сплата лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року відповідно до додатку 2 передбачалася у строки визначені графіком внесення лізингових платежів щомісячно (до 20 числа кожного місяця у період з 20.04.2014 року по 20.12.2016 року).

3.26. Пунктом 6.1.1. Договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року Сторони визначили, що Лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення Предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 календарних днів.

3.27. Підпунктом 9.2.1. Договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року Сторони визначили, що: Договір може бути розірваний в однобічному порядку з ініціативи Лізингодавець, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленому в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору). В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання Лізингоодержувачем письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання договору.

3.27. У пункті 6.2. сторони чітко визначили строк дії договору поруки, а саме початок дії договору з моменту його підписання, а припинення у строк виконання зобов`язання за Основним договором (20 листопада 2017 року, із врахуванням положення додаткової угоди № 4). Трирічний термін для пред`явлення вимоги до Поручителя з дня настання строку виконання основного зобов`язання є правом Лізингодавця звернутися з вимогою до Поручителя.

3.28. Велика Палата Верховного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 641/9926/15-ц чітко прописує, що "про дію договору до настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу." (Аналогічна позиція відображена Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12).

3.29. Таким чином, порука є строковим зобов`язанням і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

3.30. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 758/6863/14-ц зробила висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

3.31. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

3.32. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб`єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов`язок боржника за договором.

3.33. За вказаних обставин апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 08.09.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно у якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" залишити без задоволення; рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20 залишити без змін; стягнути з ТОВ "Сварог-Буковина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек 30000,00 гривень витрат на правничу (правову) допомогу.

4.2. Також від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" - адвоката Перепелиці О.С. 27.10.2020 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому зазначає, що згідно ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 засідання в режимі відеоконференції в Господарському суді Дніпропетровської області мало б відбутися за участю представника адвоката Перепелиці О.С. Водночас з інформації розміщеної на офіційному сайті Господарського суду Дніпропетровської області підтверджено у декількох співробітників захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-Cov, відтак існують достатньо обґрунтовані підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку із небезпекою для життя та здоров`я представника відповідача2, а тому просить відкласти судове засідання по даній справі на іншу дату.

4.3. Відповідач 1 не скористався своїм правом передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України та не надав відзиву на апеляційну скаргу.

4.4. В судовому засіданні в режимі відеоконференції з Господарським судом Дніпропетровської області, представник суду - відповідальний за проведення відеоконференції повідомив, що в Господарський суд Дніпропетровської області представники по даній справі не з`явилися. Також повідомив, що суд працює в звичайному режимі, жодних обмежень у проведенні відеоконференцій не має.

4.5. Суд апеляційної інстанції розглянувши клопотання про відкладення, врахувавши думку представника позивача, та інформацію представника Господарського суду Дніпропетровської області відхиляє подане клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги та вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек".

4.6. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2020 у справі № 924/208/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2014 року між ТОВ "Агротек" (надалі - лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (надалі - лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 24АФ-14.

7.2.1. За умовами договору лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач - прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору наведені в Додатку №1 "Специфікація" (п.1.1 Договору).

7.2.2. Вартість майна становить гривневий еквівалент 435620 доларів США. (п.2.1 Договору).

7.2.3. Згідно п.3.1 Договору всі платежі здійснюються в національній валюті України відповідно до умов цього договору та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі.

7.2.4. Ціна договору становить гривневий еквівалент 510814,24 доларів США, що за міжбанківським курсом договору на дату його укладання становить 5751768,34грн. (п.11.1 Договору).

7.2.5. Згідно п.12.1 строк дії договору - з 27.03.2014 року по 20.12.2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

7.2.6. За актом приймання-передачі від 09.04.2014 року, який є Додатком №3 до Договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27 березня 2014 року, лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав майно: Сівалка John Deere 1890 в кількості 2 (двох) штук (2013 року випуску, серійний № ГА81890СНВР755324 та 2013 року випуску, серійний № 1А81890СЕОР755342) та Бункер John Deere 1910 в кількості 2 (двох) штук (2013 року випуску, серійний № 1А81910ТСЮУ755300 та 2013 року випуску, серійний № 1А81910ТГОУ755301) загальною вартістю 435 620,00 (чотириста тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять) доларів США або 5 148 599,56 (п`ять мільйонів сто сорок вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 56 коп.) гривень.

7.3. 01 вересня 2014 року між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" укладено та підписано Додаткову угоду № 1 до договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року, якою внесені зміни та доповнення до Основного договору. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (523941,57 доларів США), визначено графік погашення для прострочених платежів, збільшено відповідальність за несвоєчасну сплату лізингових платежів. Сторонами продовжено строк дії договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року до 20.12.2016 року включно.

7.3.1. 15 травня 2015 року між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" укладено та підписано Додаткову угоду № 2 до договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року, якою внесені зміни до Основного договору. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (531186,1 доларів США), визначено новий графік погашення для прострочених платежів.

7.3.2. 13 липня 2016 року між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" укладено та підписано Додаткову угоду № 4 до договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року, якою внесені зміни та доповнення до Основного договору. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (590950,47 доларів США), визначено графік погашення для прострочених платежів. Сторонами продовжено строк дії договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року до 20.11.2017 року включно.

7.3.3. 30 березня 2018 року між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" укладено та підписано Додаткову угоду №5 до договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року, якою внесені зміни та доповнення до Основного договору. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (618336,74 доларів США), визначено графік погашення для прострочених платежів. Сторонами продовжено строк дії договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 року до 20.06.2019 року включно.

7.4. 30 березня 2018 року між ТОВ "Агротек", ТОВ "Серединецьке" та ТОВ "Сварог-Буковина" (надалі - поручитель) укладено та підписано Договір поруки № 2П/24АФ-14.

7.4.1. Предметом цього договору є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, які випливають з умов договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року. (п.1.1 Договору).

7.4.2. Пунктом 1.2. Договору поруки сторони Договору встановили, що зобов`язання Поручителя перед Лізингодавцем є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором та основним договором не потребують.

7.4.3. Згідно п.1.3 договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має. Для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя.

7.4.4. Пунктом 3.1.1. Договору поруки № 2П/24АФ-14 встановлено, що поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Лізингодавця про прострочення Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання або листа Лізингодавця про неможливість виконати зобов`язання за Основним договором, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості Лізингоодержувача за Основним договором на рахунок Лізингодавця.

7.4.5. У відповідності до п. 3.1.2. договору поруки №2П/24АФ-14 від 30.03.2014 поручитель зобов`язаний у разі невиконання Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

7.4.6. Згідно п.6.2 договору поруки сторони встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється, якщо лізингодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

7.4.7. Сторони договору встановили (п.6.3 договору), що у тому разі якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім).

7.4.8. Угоду підписано представниками сторін та скріплено печатками.

7.5. Надалі, ТОВ "Агротек" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (поручителя). Провадження у справі № 904/1417/19 відкрито 16.04.2019 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АРМАДА ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" про солідарне стягнення заборгованості по лізинговим платежам в розмірі 9309480,93 гривень, 365% річних в розмірі 12054962,93 гривень.

7.6. Позивач за позовом у даній справі, вважаючи, що його право, як поручителя, порушується, 02.03.2020 року звернувся до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", про визнання припиненою поруки за договором поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018р.

7.7. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому стало відомо із судових спорів за заявами ТОВ "Агротек" - між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке", в період з дати укладення Договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року до даного часу до цього договору укладалися додаткові угоди.

7.7.1. Однак, будь-яким, чином ні лізингодавець, ні лізингоодержувач не повідомив поручителя (ТОВ "Сварог-Буковина") про укладення та підписання Додаткової угоди, якою змінено основні його умови.

7.7.2. Посилається на те, що укладенням Додаткових угод до договору фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27 березня 2014 року ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) змінили графік внесення платежів, ціну договору, визначили новий графік погашення для прострочених платежів, збільшили відповідальність за несвоєчасну сплату лізингових платежів.

7.7.3. Керуючись положеннями частини 4 ст.559 Цивільного кодексу України вважає, що порука за договором №2П/24АФ-14 від 30.03.2018 припинила свою дію на підставі другого речення пункту 4 статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору), оскільки ТОВ "Агротек" не пред`явило до нього вимоги протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання по договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014.

7.8. Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" своїми процесуальними правами не скористався, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив, в судові засідання не з`являвся, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

7.9. В свою чергу, відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що позивач був ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має, що вбачається із Договору поруки. Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК України).

7.9.1. Також вказав, що 08.04.2019 року ТОВ "Агротек" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ "Сварог-Буковина" на підставі договору поруки № 2П/24АФ-14від 30.03.2018 та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 відкрито провадження у справі № 904/1417/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АРМАДА ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" про солідарне стягнення заборгованості по лізинговим платежам в розмірі 9309480,93 грн, 365% річних в розмірі 12054962,93 гривень. Отже, ТОВ "Агротек" звернувся з позовом до поручителя у строки, встановлені законом та погоджені у договорі поруки № 2П/24АФ-14від 30.03.2018. Зазначив, що забезпечене порукою зобов`язання не є припиненим, не було змінене без згоди поручителя та залишається чинним.

7.10. За результатами розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" місцевим господарським судом прийнято рішення, яким відмовлено у їх задоволенні з підстав, зазначених у пункті 2.1. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, врахування та прийняття доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про її задоволення із скасування рішення суду першої інстанції у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

8.3. За змістом ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.4. Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.5. З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.6. Як вбачається із матеріалів справи (пункти 7.2., 7.4. цієї постанови) з метою забезпечення виконання основного зобов`язання між сторонами було укладено договір поруки на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сварог-Буковина», оформленого протоколом №29/03-2018СБ від 29.03.2018 (а.с.107, т.1).

8.7. За результатами розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем на наведено обґрунтованих підстав для задоволення таких вимог стосовно відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" у межах заявленого предмету позову про визнання припиненою поруки за договором поруки №2П/24АФ-14 від 30.03.2018.

8.8. Північно-західний апеляційний господарський суд такий висновок вважає помилковим з огляду на наступне.

8.9. В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

8.10. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

8.11. Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

8.11.1. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

8.11.2. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

8.12. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

8.13. Таки чином порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

8.13.1. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

8.13.2. З огляду на приписи закону, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так i умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

8.14. Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

8.14.1. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

8.14.2. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

8.14.3. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

8.15. У позовній заяві позивач власне акцентував увагу на положеннях частини 4 статті 559 ЦК України.

8.16. Зі змісту пункту 6.2. Договору поруки № 2П/24АФ-14, вбачається, що строк дії Договору поруки не перевищує дати виконання основного зобов`язання за Основним договором, що становить 20 листопада 2017 року.

8.16.1. Таке твердження випливає з першого та другого речення ч.4 ст.559 ЦК України.

8.16.2. Перше речення визначає, що в Договорі має бути зазначено чітко строк дії договору, а не що інше.

8.16.3. Друге речення визначає, якщо строк дії договору співпадає зі строком виконання основного зобов`язання, то порука припиняється через шість місяців, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя.

8.16.4. Термін для пред`явлення вимоги не визначає строку дії договору, а встановлює період для вчинення відповідних дій.

8.16.5. Дії можуть вчинятися в межах строку дії договору так і поза його межами.

8.16.6. Дії вчинені поза межами строку дії договору не несуть правових наслідків для сторін за договором.

8.17. Частина 4 ст. 559 ЦК України (станом на момент укладення договору поруки) визначає три підстави (що стосується строків) припинення поруки: - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; - у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом; - якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

8.17.1. Аналіз зазначеної норми права дає з підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

8.17.2. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

8.17.3. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

8.17.4. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

8.17.5. Аналогічна позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №641/9926/15-н.

8.17.6 Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові акцентує увагу на тому, що «настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України».

8.18. Отже, зміст «Також порука припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до Поручителя (ч.4 ст.559 ЦК України)» пункту 6.2. Договору поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018 не визначає строку дії договору поруки до 20 листопада 2020 року, як це стверджують відповідачі.

8.19. Зміст укладеного договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27 березня 2014 року (у тому числі із укладеними додатками) містив як загальний строк його дії, так і строки виконання зобов`язань по внесенню щомісячних лізингових платежів.

8.19.1. Сплата лізингових платежів за договором фінансового лізингу №24АФ-14 від 27 березня 2014 року, відповідно до додатку 2, передбачалася у строки, визначені графіком внесення лізингових платежів щомісячно (до 20 числа кожного місяця у період з 20.04.2014 року по 20.12.2016 року).

8.19.2. Пунктом 6.1.1. Договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 року Сторони визначили, що Лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення Предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.

8.19.3. Підпунктом 9.2.1. Договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 року Сторони визначили, що: Договір може бути розірваний в однобічному порядку з ініціативи Лізингодавця, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленому в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору).

8.19.4. В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання Лізингоодержувачем письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання договору.

8.19.5. У пункті 6.2. Договору Сторони чітко визначили строк дії Договору поруки, а саме початок дії договору з моменту його підписання, а припинення у строк виконання зобов`язання за Основним договором (20 листопада 2017 року, із врахуванням положення додаткової угоди №4).

8.19.6. Трирічний термін для пред`явлення вимоги до Поручителя з дня настання строку виконання основного зобов`язання є правом Лізингодавця звернутися з вимогою до Поручителя.

8.20. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15.06.2020 у справі №138/240/16-ц.

8.20.1. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

8.20.2. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі N9 6-2б62цс15).

8.20.3. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

8.20.4. Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

8.20.5. Проте, якщо кредитор змінює строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. В такому разі кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту».

8.20.6. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17.

8.21. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя.

8.21.1. Пунктом 1.3 Договору поруки (друге речення) визначено що для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя на внесення таких змін.

8.21.2. Пунктом 6.3. Договору поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018 передбачено, що сторони договору встановлюють, що у тому разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім).

8.22. Апеляційним господарським судом при вирішенні даного спору судом враховується правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 26.05.2020 у справі №910/13109/18, згідно якого умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

8.22.1. Тобто, в даному випадку умови Договору поруки про те, що у разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім), не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, не звільняють від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

8.23. За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

8.23.1. При укладенні Договору фінансового лізингу (як основного договору) сторони вчинили ряд застережень, у тому числі і щодо внесення змін та доповнень до нього (п.13.4. Договору фінансового лізингу).

8.23.2. Аналогічне застереження вчинено сторонами і у Договорі поруки (пункт 6.1.), згідно з яким усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін.

8.24. Як зазначалося судом апеляційної інстанції у цій постанові вище (пункти 7.3-7.3.3.) укладеними Додатковими угодами 1, 2, 4, 5 суттєво змінено як графік платежів, так і ціну Договору фінансового лізингу, розмір винагороди (комісії) Лізингодавцю, а також строк його дії.

8.24.1. Ціна Договору фінансового лізингу на момент його укладення (першопочаткова ціна) становила 510814,24 доларів США (п.7.2.4. цієї постанови).

8.24.2. За актом приймання-передачі майно передано на суму 435 620,00 доларів США, що на 75194,24 доларів США, ніж першопочаткова ціна.

8.24.3. Додатковою угодою №1 першопочаткову ціну збільшено до 523941,57 доларів США, що на 13127,33 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.24.4. Додатковою угодою №2 першопочаткову ціну збільшено до 531186,1 доларів США, що на 20371,86 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.24.5. Додатковою угодою №4 першопочаткову ціну збільшено до 590950,47 доларів США, що на 80136,23 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.24.6. Додатковою угодою №5 першопочаткову ціну збільшено до 618336,74 доларів США, що на 107522,5 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.25. Таким чином у порівнянні із первісною редакцією Договору фінансового лізингу ціна договору збільшена на 107522,5 доларів США.

8.26. Розмір винагороди (комісії) Лізингодавцю у порівнянні із первісно визначеною сумою у 73016,14 доларів США зріс до 180538,64 доларів США, що на 107522,5 доларів США більше.

8.27. Поряд з тим у матеріалах даної справи відсутні докази повідомлення ТОВ "Сварог-Буковина" про укладення додаткових угод №1, 2, 4, 5, якими змінено ціну Основного договору, і, як наслідок, збільшено розмір відповідальності за його невиконання.

8.28. З огляду на вищевикладені обставини та враховуючи, що відповідачем-2 не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження того, що поручитель ТОВ "Сварог-Буковина" надав письмову згоду на збільшення ціни Договору фінансового лізингу і збільшення розміру відповідальності за даним договором, та відповідно не був повідомлений про збільшення обсягу його відповідальності, в даному випадку фактично має місце збільшення ціни договору фінансового лізингу без погодження з поручителем - ТОВ "Сварог-Буковина".

8.29. Апеляційний господарський суд приходить до висновку, що порука за Договором поруки № 2П/24АФ-14 від 30 березня 2018 року є припиненою в силу положень ч.1 ст.559 ЦК України (у редакції на момент укладення договору поруки).

8.30. Заперечення відповідача-2 не спростовують доводів апелянта.

8.31. За таких обставин апеляційну скаргу ТОВ "Сварог-Буковина" слід задоволити, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити, визнавши визнання припиненою поруку за договором поруки № 2П/24АФ-14 від 30.03.2018р.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2020 у справі № 924/208/20, сплатило квитанцією № 1327 від 11.08.2020 судовий збір у сумі 3153,00 гривень - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. З урахуванням висновку Північно-західного апеляційного господарського суду позивачем підлягають відшкодуванню витрати, понесені ним по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги за рахунок відповідачів порівну.

10.4. Видачу наказу про стягнення судових витрат із позивача на користь відповідача слід доручити Господарському суду Хмельницької області.

11. Проголошення рішення та виготовлення повного тексту.

11.1. За результатами розгляду апеляційної скарги Північно-західним апеляційним господарським судом після виходу із нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частину процесуального рішення в порядку статті 283 ГПК України.

11.2. Судом апеляційної інстанції роз`яснено сторонам, що враховуючи складність справи, як виняткового випадку, та враховуючи участь судді у інших справах, що впливає на навантаженість, складання повної постанови у даній справі буде відкладено на строк не більше 10 днів із дня закінчення розгляду справи на підставі частини 6 статті 233 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" від 17.08.20р. задоволити.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 липня 2020 року у справі № 924/208/20 скасувати. Ухвалити нове рішення

"Позов задоволити.

Визнати припиненою поруку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ) за Договором поруки №2П/24АФ-14 від 30 березня 2018 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединеньке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, код 32678262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ) - 1051 грн. судових витрат за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, код 32232765) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ) - 1051 грн. судових витрат за подання позовної заяви.

Видати накази.".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, код 32678262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ) - 1576 грн. 50 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, код 32232765) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (60231, Чернівецька область, Сокирянський район, с.Коболчин, вул.О.Кобилянської, 32, ) - 1576 грн. 50 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 924/208/20 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "13" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.