РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.11.2020Справа № 910/14040/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медистар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс»

про стягнення 7 810, 35 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медистар» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс» про стягнення 7 810, 35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № 658-18 від 25.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14040/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.09.2020 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 669 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 25.01.2018 укладено договір № 658-18, за яким позивач зобов`язався надавати медичні послуги з магнітно-резонансної діагностики пацієнтам відповідача, а відповідач - прийняти та оплати їх вартість.

Пунктом 4.2 договору № 658-18 від 25.01.2018 встановлено, що позивач щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, по факту надання медичних послуг надає відповідачу звітно-фінансові документи (рахунок на оплату, акт виконаних робіт) для оплати отриманих послуг.

Згідно пункту 4.3 договору № 658-18 від 25.01.2018 відповідач розглядає надану позивачем звітно-фінансову документацію протягом 5 календарних днів з дати її отримання. У разі згоди з наданою позивачем звітно-фінансовою документацією представник відповідача підписує акт виконаних робіт.

Сторонами підписані акти виконаних робіт № 378 від 31.12.2018 на суму 3 000, 00 грн., № 90 від 31.03.2019 на суму 1 500, 00 грн. Акт виконаних робіт № 151 від 31.05.2019 на суму 1 200, 00 грн. підписаний тільки позивачем.

Позивач 12.06.2019 надав відповідачу для підписання акт виконаних робіт № 151 від 31.05.2019 на суму 1 200, 00 грн. Про отримання відповідачем зазначеного акту свідчить підпис його представника на супровідному листі № 01/02-06-301 від 12.06.2019.

Відповідно до пункту 4.5 договору № 658-18 від 25.01.2018 у разі незгоди з інформацією, що міститься у акті виконаних робіт, відповідач протягом 5 календарних днів з дати отримання звітно-фінансової документації, надає позивачу акт медично-економічного контролю з переліком послуг, що підлягають частковому або повному утриманню в оплаті з обґрунтуванням виявлених порушень.

Пунктом 4.7 договору № 658-18 від 25.01.2018 встановлено, що у разі не підписання відповідачем актів виконаних робіт, при відсутності мотивованої відмови у встановлені пунктами 4.3, 4.5 цього договору терміни, послуги вважаються виконаними належним чином та прийнятими відповідачем.

Враховуючи, що матеріали справи не містять вмотивованої відмови відповідача від підписання акту № 151 від 31.05.2019 на суму 1 200, 00 грн., то даний акт вважається підписаним, а послуги вважаються наданими. Крім того суд зазначає, що будь-які пояснення, що зумовили неможливість підписання такого акту та/або зауваження до нього в матеріалах справи відсутні.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4 договору № 658-18 від 25.01.2018 встановлено, що відповідач здійснює розрахунки з позивачем протягом 10 банківських днів з дати фактичного отримання оригіналів звітно-фінансових документів за звітний місяць.

Судом встановлено, що строк оплати за надані послуги по договору № 658-18 від 25.01.2018 є таким, що настав.

З огляду на те, що відповідач не оплатив заборгованість за договором № 658-18 від 25.01.2018, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 700, 00 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 5 700, 00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 787, 51 грн. - пені, 166, 96 грн. - 3% річних та 155, 88 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період 11.01.2019 - 26.02.2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.4 договору № 658-18 від 25.01.2018 встановлено, що у разі порушення строків оплати винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 1 787, 51 грн. - пені, нарахованої за період 11.01.2019 - 26.02.2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 166, 96 грн. - 3% річних та 155, 88 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період 11.01.2019 - 26.02.2020.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс» (01103, місто Київ, вулиця Кіквідзе, будинок 14-В, літера А, кімната 4, ідентифікаційний код 36184197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медистар» (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 17/1, ідентифікаційний код 40079249) 5 700 (п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 1 787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) грн. 51 коп. - пені, 155 (сто п`ятдесят п`ять) грн. 88 коп. - інфляційних втрат, 166 (сто шістдесят шість) грн. 96 коп. - 3 % річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк