ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

16 листопада 2020 року № 903/835/20

Суддя Господарського суду Волинської області Войціховський В.А., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп", м. Луцьк

до відповідача: Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про стягнення 1 758 065,31 грн.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп" звернулось до господарського суду з позовом від 06.11.2020р. (вх.№01-50/908/20 від 09.11.2020р.) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1 758 065,31 грн. заборгованості по оплаті отриманих, на підставі договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №37 від 22.03.2019р., №38 від 22.03.2019р., №56 від 19.04.2019р., №95 від 15.07.2019р., №96 від 16.07.2019р., №89 від 01.07.2019р., товарно-матеріальних цінностей.

Судом встановлено, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" позовна заява не відповідає вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 ГПК України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до положень статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має винести рішення.

Ціна позову це грошове вираження позову, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача.

Згідно статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1 758 065,31 грн. заборгованості за шістьма договорами купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою), а саме: №37 від 22.03.2019р., №38 від 22.03.2019р., №56 від 19.04.2019р., №95 від 15.07.2019р., №96 від 16.07.2019р., №89 від 01.07.2019р., які мають різний предмет та різні умови.

Ці договори, хоча й укладені між тими ж сторонами, проте укладені та регулювали правовідносини, які мають різний предмет та відповідно різні умови.

Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі шести окремих договорів.

Відтак, судом встановлено, що позивач у позовній заяві заявив до стягнення з відповідача 1 758 065,31 грн. заборгованості, яка виникла в процесі виконання сторонами шести договорів.

Однак, позивач, всупереч положенням п.3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, до матеріалів позовної заяви не додав розрахунку з якого вбачалася б заборгованість за кожним договором окремо, що перешкоджає суду перевірити підставність визначеної позивачем заборгованості як вцілому так і по кожному договору окремо, оскільки всі шість договорів мають різний предмет, укладені в різний час та мають відмінні умови щодо ціни договору, порядку здійснення оплати, умови поставки товарів.

З наданих позивачем акту звірки та видаткових накладних суд не вбачає за можливе встановити за яким саме договором здійснювалась поставка товарно-матеріальних цінностей в ті чи інші періоди, яка кількість та загальна вартість товарів постачалась згідно кожного договору окремо, яку суму відповідачем було сплачено в рахунок зменшення зобов`язань за кожною угодою, а, відтак, яка сума заборгованості існує у боржника станом на день звернення позивача до суду з позовом по кожному договору окремо.

Також позивачем не долучені докази щодо здійснення відповідачем часткових оплат, на які здійснюються посилання у виписці по банківському рахунку позивача за період з 01.03.2019р. по 05.11.2020р., доданому до позовної заяви.

У відповідності до частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1 758 065,31 грн. підлягає залишенню без руху, з огляду на те, що позивачем не було дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України при зверненні з нею (не надано суду обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються за кожним договором).

За таких обставин, позовна заява на підставі ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно подати до суду заяву на усунення недоліків із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються за кожним договором окремо із зазначенням поставки та оплати по кожному договору окремо та із визначенням обставин, зазначених судом в даній ухвалі.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

Ухвалив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп" від 06.11.2020р. (вх.№01-50/908/20 від 09.11.2020р.) - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "С.О. Груп" впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 16.11.2020р.

Суддя В. А. Войціховський