ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/1200/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Підприємства об`єднання громадян "Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих" (далі - Підприємство)

на постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Мальченко А. О., судді: Агрикова О. В., Чорногуз М. Г.) від 13.05.2020 у справі Господарського суду міста Києва

за позовом Підприємства

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-Капітал" (далі - Товариство)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Київської міської ради (далі - Рада), Міністерства культури, молоді та спорту України

про зобов`язання вчинити дії

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Підприємство звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства про зобов`язання оформити право користування земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :85:381:0028, розташованою за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Кожум`яцька, 12 б (далі - Земельна ділянка-1); зобов`язання отримати в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, дозвіл на проведення земляних робіт за вказаною адресою; зобов`язання на виконання пункту 5 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва "Реконструкція нежитлової будівлі (школи) під навчальний комплекс за адресою: м. Київ, вул. Кожум`яцька, б. 12б у Подільському районі" (далі - Об`єкт), затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.11.2019 № 1420, погодити з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, проект на Об`єкт, а також забезпечити заходи, спрямовані на захист території від зсувів та збереження споруд і будівель, забезпечити виконання вимог щодо захисту ділянки і споруд від зсувів, за технічними умовами та вимогами КП "Спеціальне управління протизсувних підземних робіт".

1.2. Позовна заява мотивована тим, що Підприємству на праві постійного користування належить земельна ділянка кадастровий номер :85:381:0029 з цільовим призначенням "Будівництво житлового будинку з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом" (далі - Земельна ділянка-2), що межує із Земельною ділянкою-1, на якій Товариство здійснює реконструкцію нежитлової будівлі (школи) під навчальний комплекс за відсутності права користування цією земельною ділянкою; земляні роботи ведуться Товариством на об`єкті культурної спадщини з порушенням вимог законодавства у сфері його охорони.

1.3. 03.02.2020 Підприємство подало заяву про забезпечення позову, в якій просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме проводити земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

1.4. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що здійснення Товариством земляних та інших робіт на Об`єкті без відповідних дозволів уповноважених органів може призвести до завдання значної шкоди культурним цінностям, відновлення яких в подальшому буде неможливим; невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству та іншим особам проводити земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 може призвести до руйнування об`єктів, які будуються Підприємством на суміжній Земельній ділянці-2, відновлення яких потребуватиме значних зусиль та коштів.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Бондарчук В. В.) від 05.02.2020 заяву Підприємства задоволено; вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме проводити земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 до вирішення спору у цій справі по суті та набрання рішенням законної сили.

2.2. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обрані Підприємством заходи забезпечення позову спрямовані на ефективний захист та поновлення порушених прав і можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 скасовано; у задоволенні заяви Підприємства про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено; апеляційне провадження за скаргою фізичних осіб закрито.

2.4. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Підприємства, за захистом яких воно звернулось до суду; Підприємство не навело належних підстав та не довело, що невжиття обраних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у цій справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких воно звернулось до суду, не надало доказів загрози завдання значної шкоди культурним цінностям, а також доказів, які підтверджують наявність обставин, що можуть призвести до руйнування об`єктів, які воно будує на Земельній ділянці-2; з наданих фото об`єкта "Заклад освіти-школа" неможливо дійти беззаперечного висновку про те, де саме, в який час, в якому місці вони зроблені, а також встановити факт проведення земляних та будівельних робіт Товариством; в заяві про забезпечення позову міститься лише посилання на потенційне порушення прав Підприємства, однак відсутнє достатнє обґрунтування та докази на підтвердження доцільності та необхідності термінового забезпечення позову; враховуючи предмет позову заходи забезпечення позову, які просить вжити Підприємство, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності, порушують баланс інтересів учасників справи, а також не вплинуть на поновлення прав та захист інтересів Підприємства, у випадку задоволення позовних вимог; клопотання Підприємства про закриття провадження за апеляційною скаргою інших осіб підлягає задоволенню, оскільки вони не мають статусу сторони чи учасника у цій справі, а оскаржувана ухвала не стосується їх прав та обов`язків.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. 17.07.2020 Підприємство подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 - залишити в силі.

4. Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

4.1. Суд апеляційної інстанції порушив норми статей 136, 137, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дійшов неправильного висновку, що доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову повинна підтверджуватись відповідними доказами, оскільки у цьому випадку достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а також призведе до завдання значної шкоди культурним цінностям, відновлення яких буде неможливо; продовження Товариством будівельних робіт на Земельній ділянці-1 без вжиття протизсувних заходів може призвести до руйнування об`єктів Підприємства, які воно будує на Земельній ділянці-2. При цьому обрані Підприємством заходи забезпечення позову відповідають суті позовних вимог, є розумними, обґрунтованими та адекватними, мають тимчасовий характер, не порушують права Товариства щодо володіння та користування майном, яке йому належить, та не є вкрай обтяжливими для нього.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1. 29.10.2020 Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову - без змін.

5.2. Оскільки ухвалою Суду від 13.10.2020 був встановлений строк для надання відзиву до 28.10.2020, а відзив Товариства подано після закінчення цього процесуального строку без обґрунтування поважності причин пропуску, Суд залишає його без розгляду відповідно до частини другої статті 118 ГПК України.

6. Розгляд справи Верховним Судом

6.1. Ухвалою Суду (головуючий суддя Кушнір І. В.) від 03.08.2020 касаційну скаргу Підприємства залишено без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

6.2. Розпорядженням Верховного Суду № 29.3-02/2325 від 23.09.2020 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/1200/20 у зв?язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 15.09.2020 про відставку судді Кушніра І. В.

6.3. За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.09.2020 цю справу передано колегії суддів у складі: Пільков К. М. - головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

6.4. Ухвалою Суду від 13.10.2020 відкрито касаційне провадження за скаргою Підприємства у письмовому провадженні; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 28.10.2020.

7. Встановлені судами обставини

7.1. Як доказ здійснення Товариством реконструкції, а не ремонту Об`єкта, зокрема, проведення земляних та будівельних робіт без вжиття протизсувних заходів та заходів, спрямованих на збереження споруд і будівель, розташованих на зсувонебезпечних територіях (Земельній ділянці-2), а також порушення будівельних та протипожежних норм, чим створюється загроза завдання матеріальної шкоди об`єктам, які будуються Підприємством на суміжній ділянці, воно надало відповідні фото.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

8.2. Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

8.3. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

8.4. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

8.5. Оскільки Підприємство звернулось до суду з позовними вимогами немайнового характеру про зобов`язання Товариства вчинити певні дії, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

8.6. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

8.7. Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19.

8.8. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви Підприємства про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив зокрема, з того, що в спірних правовідносинах мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Підприємства, по захист яких воно звернулось до суду, проте Підприємство не надало доказів на підтвердження існування відповідних обставин, а з урахуванням предмету позову заходи забезпечення позову, які просить вжити Підприємство, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності, порушують баланс інтересів учасників справи, а також не вплинуть на поновлення прав та захист інтересів Підприємства, у випадку задоволення позовних вимог.

8.9. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність відмовити у задоволенні заяви Підприємства про вжиття заходів забезпечення позову, однак вважає за необхідне звернути увагу на таке.

8.10. Згідно з частиною четвертою статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

8.11. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

8.12. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

8.13. Спір у цій справі виник стосовно діяльності Товариства на Земельній ділянці-1, на якій за твердженнями Скаржника розпочаті будівельні роботи без вжиття протизсувних заходів та заходів, спрямованих на збереження культурних цінностей, що порушує його права та може призвести до знищення зазначених культурних цінностей, а також руйнування об`єктів, які Підприємство будує на суміжній Земельній ділянці-2.

8.14. Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, Підприємство просило заборонити Товариству та іншим особам здійснювати земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

8.15. Однак в поданій заяві про забезпечення позову Підприємство не визначило конкретного переліку робіт, які воно просить заборонити здійснювати з метою забезпечення позову у цій справі. Відтак, у заяві про забезпечення позову Підприємство просить заборонити Товариству та іншим особам здійснювати на Земельній ділянці-1 невичерпний перелік робіт, а не встановити заборону здійснювати конкретно визначені роботи, які пов`язані з предметом позову у цій справі, та незаконне здійснення яких, на думку Підприємства, призведе до порушення його прав (знищення культурних цінностей та руйнування об`єктів Підприємства на Земельній ділянці-2). Таким чином ці заходи не є співмірними із заявленими позовними вимогами у цій справі.

8.16. Разом з цим вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам здійснювати земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 не співвідноситься із заявленими позовними вимогами також тому, що вони спрямовані на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, в тому числі осіб, уповноважених проводити земляні та інші роботи для негайної локалізації аварій (аварійних ситуацій), ліквідації наслідків або відвернення їх загрози, а також власника цієї ділянки, яким за твердженнями Підприємства, викладеними у позовній заяві, є відповідна територіальна громада.

8.17. Таким чином заходи забезпечення позову, які просить вжити Підприємство, спрямовані на обмеження прав невизначеного кола осіб здійснювати будь-які роботи на Земельній ділянці-1, що виходить за межі цього спору, може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а зазначені заходи не є адекватними та співмірними з правом, по захист якого Підприємство звернулось до суду.

8.18. Дійшовши наведеного висновку, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про необхідність відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству та іншим особам проводити земляні, будівельні та будь-які інші роботи на Земельній ділянці-1 не відповідають вимогам розумності, адекватності та порушують баланс інтересів учасників справи, у зв`язку з чим відхиляє протилежні аргументи Скаржника, викладені у підпункті 4.1 цієї постанови.

8.19. Разом з цим Суд вважає зайвими посилання суду апеляційної інстанції на відсутність доказів, які підтверджують існування обставин, викладених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки за умови неадекватності цих заходів та їх неспівмірності з правом, по захист якого Підприємство звернулось до суду, відпадає необхідність з`ясовувати обґрунтованість припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення зазначеного права.

8.20. Решта доводів касаційної скарги не спростовують наведених вище висновків, з яких виходить Суд у цій постанові.

8.21. З огляду на викладене, доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду, а підстави для зміни чи скасування прийнятої у справі постанови суду апеляційної інстанції відсутні, у зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9. Судові витрати

9.1. Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Підприємства об`єднання громадян "Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 910/1200/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак