РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.11.2020Справа № 910/8232/20
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» (вул. П. Сагайдачного, буд. 16А, м. Київ, 04070) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка» (вул. Антона Цедіка, буд. 6, м. Київ, 03057) про стягнення заборгованості у розмірі 677516,88 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» 677516,88 грн, судові витрати у сумі 10162,75 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 0611/2017 від 06.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем 13.07.2020, відповідачем - 11.07.2020.

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень, заяв, клопотань не подано.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 16.11.2020 відмовлено в задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» про забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

06.11.2017 між Дочірнім підприємством «Вільд-Україна» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв «Росинка» (покупець) укладено договір поставки № 0611/2017, за умовами якого у строки, визначені договором постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар в асортименті, кількості та за цінами, що викладені у відповідних додатках до договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

В подальшому Дочірнє підприємство «Вільд-Україна» було припинено шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн», про що свідчить рішення № 2 Єдиного учасника Дочірнього підприємства «Вільд-Україна» від 20.12.2019, протокол № 3 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» від 31.03.2020.

Згідно із п. 3.1. розділу 3 договору загальна сума цього договору складається із вартості всіх партій продукції, поставлених за цим договором. Сторони досягли згоди, що загальна сума цього договору не може перевищувати 10000000,00 грн. У випадку, якщо замовлення покупця будуть сумарно перевищувати вказану вище суму, сторони повинні укласти додаткову угоду внесення змін до даного пункту договору.

06.11.2017 сторонами договору укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки, за якою постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах додаткової угоди товар згідно переліку (автоматизатори Лимонад, ароматична основа КАВА, емульсія тип Апельсин, ароматична основа Естагон (тип Тархун), кристальна есенція Лимон, ароматична основа Шоколіт, натуральний ароматизатор для емульсій замутнений, натуральний ароматизатор тип Журавлина, ароматизатор Горілка-Лимон, ароматизатор Фейхоа, ароматизатор Виноград тип Мускатний, ароматизатор ВиноАперетив, сік чорної моркви концентрований, ароматизатор мокка, фруктовий концентрат соку тип Бургундський червоний, ароматизатор Коньяк, натуральний екстракт шкірки (цедри) апельсину, барвник спеціальний червоний, ароматизатор Лимонад, барвник карамельний).

19.12.2019 постачальником Дочірнім підприємством «Вільд-Україна» виставлено до сплати відповідачу рахунок-фактуру № на загальну суму 677516,88 грн.

Відповідно до п. 3.3. розділу 3 договору покупець здійснює оплату кожної партії продукції протягом 30 календарних днів з дня виставлення відповідного рахунку. Покупець здійснює оплату товару на умовах відтермінування платежу строком в 30 календарних днів в межах суми вартості товару 600000,00 грн з ПДВ, що еквівалентна 21208,98 грн з ПДВ, по курсу НБУ на день укладання даної додаткової угоди (кредитний ліміт). Перебіг строку оплати розпочинається з наступного дня, що слідує за датою поставки (оформлення видаткової накладної). Покупець здійснює оплату товару, вартість якого перевищує кредитний ліміт шляхом часткової оплати існуючої заборгованості за поставлений товар. Датою оплати продукції вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

19.12.2019 сторонами складено та підписано видаткову накладну № про поставку постачальником Дочірнім підприємством «Вільде-Україна» товару на загальну суму 677516,88 грн з ПДВ.

Факт поставки товару з боку постачальник також підтверджується товарно-транспортною накладною № від 19.12.2019.

31.12.2018 сторонами договору складено та підписано акт звірки розрахунків, за яким заборгованість покупця за договором складає 677516,88 грн.

За умовами п. 10.1. розділу 10 договору господарські зобов`язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, а в частині проведення розрахунків за продукцію, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.

У зв`язку із процедурою припинення Дочірнього підприємства «Вільд-Україна» шляхом реорганізації (приєднання) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» 31.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв «Росинка» (покупець), Дочірнім підприємством «Вільд-Україна» (первісний постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» укладено додаткову угоду № 2 до договір поставки, відповідно до якої первісний постачальник передає, а новий постачальник приймає всі права та обов`язки, що належать первісному постачальнику за договором. До нового постачальник переходять усі права та обов`язки первісного постачальника, визначенні у п. 1 цієї додаткової угоди, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та обов`язків. Моментом переходу прав та обов`язків до нового постачальника є дата укладення сторонами цієї додаткової угоди.

Крім того, за умовами даної додаткової угоди № 2 станом на дату укладення цієї додаткової угоди у покупця існує борг (грошове зобов`язання) перед первісним постачальником у розмірі 677516,88 грн, в тому числі ПДВ 112919,48 грн, що виник на підставі договору.

27.04.2020 позивач звернувся до відповідача із претензією про сплату заборгованості у розмірі 677516,88 грн, яку просив перерахувати протягом 7 банківських днів за наданими останнім реквізитами.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач, отримавши товар, в односторонньому порядку порушив зобов`язання та не сплатив його вартість у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджується факт укладення між Дочірнім підприємством «Вільд-Україна» (постачальник), яке в подальшому припинено шляхом приєднання до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв «Росинка» (покупець) договору поставки № 0611/2017 від 06.11.2017, за умовами якого постачальником здійснено на користь покупця поставку товару на загальну суму 677516,88 грн з ПДВ, про що свідчать видаткова накладна № від 19.12.2019, товарно-транспортна накладна № від 19.12.2019. Вказані видаткова накладна та товарно-транспортна накладна підписані стороною відповідача, як покупця, без зауважень та застережень.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами договору поставки складено та підписано 31.12.2019 акт звірки розрахунків, згідно якого заборгованість відповідача за договором поставки складає 677516,88 грн. Вказаний акт звірки розрахунків від 31.12.2019 підписано стороною відповідача, не містить будь-яких зауважень чи застережень з боку постачальника та покупця, скріплена печаткою сторін договору. Крім того, факт наявності заборгованості відповідача за договором підтверджена додатковою угодою до договору постанови, яка укладена 31.03.2020. Вказана додаткова угода підписана директором відповідача та скріплена печаткою останнього.

В той же час матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем оплати поставленого товару, заперечень щодо наявної заборгованості відповідачем не надано.

Таким чином, суд доходить висновку про порушення відповідачем умов укладеного договору щодо оплати вартості поставленого товару та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод напоїв Росинка» (вул. Антона Цедіка, буд. 6, м. Київ, 03057, ідентифікаційний код 39695169) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» (вул. П. Сагайдачного, буд. 16А, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 20027449) заборгованість у розмірі 677516 грн 88 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10162 грн 75 коп, а всього 687679 (шістсот вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн 63 (шістдесят три) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання рішення 16.11.2020.

Суддя: В.О.Демидов