ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Справа № 925/593/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Підгорний М.О. - адвокат,

від відповідача - представник не з`явився,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська

компанія "Нова якість" Дільниця 16", м. Черкаси

до виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надпільна, 424", м. Черкаси

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16" до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30 січня 2020 року №105 "Про дострокове припинення договорів з управителем про надання послуги з управління багатоквартирним будинком".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначено на 16 липня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 12 серпня 2020 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надпільна, 424".

Від позивача до суду надійшла заява від 06 серпня 2020 року про уточнення (зменшення) позовних вимог, в якій останній просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30 січня 2020 року №105 "Про дострокове припинення договорів з управителем про надання послуги з управління багатоквартирним будинком" в частині, що стосується договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20 травня 2019 року №324 за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12 серпня 2020 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16" про зменшення позовних вимог від 06 серпня 2020 року прийнято до розгляду.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 16 год. 00 хв. 23 вересня 2020 року.

Тобто судом розглядається позов з урахуванням уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні, яке відбулося 23 вересня 2020 року суд оголосив перерву до 12 год. 00 хв. 07 жовтня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 12 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач вказував, що ОСББ "Надпільна, 424" скориставшись своїм законним правом на односторонню відмову від договору з управителем, надіслало відповідне повідомлення управителю - позивачу.

В свою чергу, на підтвердження дострокового припинення дії договору позивачем було направлено до Черкаської міської ради відповідного листа за вих. №1283/16 від 26 лютого 2020 року.

Таким чином, між позивачем та відповідачем взагалі відсутній предмет спору щодо дострокового припинення договору, а тому оспорюваним рішенням жодним чином не порушуються права та інтереси позивача.

Оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні, яке відбулося 28 жовтня 2020 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/593/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач вказував, що за спірним рішенням відповідач вирішив вважати достроково припиненими, зокрема, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, у яких відповідач не є стороною, що був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція", правонаступником якого є позивач, та співвласниками багатоквартирного будинку №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси.

Позивач вказує, що чинним законодавством України та умовами договору не передбачено такої підстави для його розірвання як рішення органу місцевого самоврядування, повноваження якого на прийняття рішень з таких питань не визначені жодними положеннями законів України.

Спірне рішення за твердженням позивача порушує його права як сторони договору від 20 травня 2019 року №324.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом під час розгляду справи, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15 травня 2019 року №550 "Про призначення управителя багатоквартирних будинків" визначено товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" переможцем конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків м. Черкаси та призначено його управителем, зокрема, багатоквартирним будинком №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси; уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Бурдонос Л.І. на підписання від імені співвласників багатоквартирних будинків договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

20 травня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" (управитель) та виконавчим комітетом Черкаської міської ради від імені співвласників багатоквартирного будинку №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси (співвласник) було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №324.

Згідно з п. 1 договору управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Пунктом 10 договору встановлена ціна за послуги з управління в розмірі 7, 0604 грн. (з урахуванням ПДВ, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає:

витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,1004 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до договору;

винагорода управителю на місяць в розмірі 0,96000 грн.

Відповідно до п. 30 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається строком на один рік.

Згідно з п. 31 договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, він вважається продовженим на один рік.

Пунктом 32 договору передбачено, що дія договору припиняється:

у разі закінчення строку, на який його укладено, якщо одна із сторін повідомила про відмову від договору відповідно до пункту 31 цього договору;

достроково за згодою сторін або за рішенням суду в разі невиконання управителем та/або співвласниками вимог цього договору;

у разі смерті фізичної особи - підприємця, який є управителем;

у разі прийняття рішення про ліквідацію управителя або визнання його банкрутом;

в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради "Про дострокове припинення договорів з управителем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком" від 30 січня 2020 року №105 (спірне рішення) було вирішено вважати достроково припиненими договори про надання послуг з управління багатоквартирними будинками згідно з переліком, що додається.

До вказаного переліку відповідачем включено 30 договорів з відповідними адресами будинків, що обслуговуються у тому числі й договір №324 від 20 травня 2019 року, щодо надання послуг будинку за адресою: будинок №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси.

Посилаючись на те, що наведене рішення відповідача порушує права та законні інтереси позивача, оскільки спрямоване на дострокове припинення укладених з ним договорів та, як наслідок, на недоотримання прибутку у вигляді винагороди управителя, останній звернувся з даним позовом до суду.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цією ж статтею визначено і орієнтовний перелік способів захисту, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ст. ст. 7, 19 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

При прийнятті актів як нормативного, так і ненормативного (індивідуального характеру) державний чи інший орган повинен бути на це уповноважений, діяти в межах наданої йому компетенції.

Отже, у справах щодо оскарження рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування суд повинен перевірити чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 40 Законом Україні "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Отже, предметом дослідження у даній справі є питання щодо відповідності вимогам чинного законодавства рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради "Про дострокове припинення договорів з управителем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком" від 30 січня 2020 року №105, а також встановлення обставин порушення прийняттям відповідачем даного рішення прав або інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним рішенням відповідача було затверджено перелік договорів з управителем, дія яких достроково припинена у зв`язку з надходженням повідомлення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, уповноваженої особи співвласників багатоквартирного будинку до управителя про прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя.

Тобто, в даному випадку рішенням відповідача відбулася констатація юридичного факту, а саме: факту дострокового припинення договору.

Підставою для прийняття спірного рішення зазначено створення, державну реєстрацію ОСББ, прийняття об`єднаннями, загальними зборами співвласників багатоквартирних будинків рішень про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ст. 40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 33 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Частиною 5 ст. 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що у разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" набрав чинності з 01 липня 2015 року.

Як встановлено судом співвласники багатоквартирного будинку №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси протягом року, починаючи з 01 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" не створили ОСББ і не прийняли рішення про форму управління цими багатоквартирними будинками, у зв`язку з чим рішенням відповідача від 15 травня 2019 року №550 товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" визначено переможцем конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків м. Черкаси та призначено його управителем, зокрема, багатоквартирним будинком №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси.

На виконання рішення відповідача від 15 травня 2019 року №550 між товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" та виконавчим комітетом Черкаської міської ради, який діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424, був укладений вищевказаний договір від 20 травня 2019 року №324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Укладаючи договір, в силу ч. 5 ст. 13 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", відповідач діяв як представник співвласників багатоквартирного будинку №424 по вул. Надпільній у м. Черкаси.

Отже, стороною договору, від імені якої відповідачем він укладався, є співвласники відповідного багатоквартирного будинку, а не відповідач, і саме для них, а не для відповідача цей договір створив права та обов`язки по відношенню до товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція".

В подальшому, як стверджує позивач та визнає відповідач, у червні 2019 року, шляхом виділу з товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" було створено товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16", яке стало правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" в частині надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зокрема, за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду копії рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція", оформленого Протоколом №0618/19 від 18 червня 2019 року, Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16", затвердженого вказаним Протоколом зборів учасників та роздруківку щодо позивача з ЄДРПОУ.

Судом встановлено та вбачається з відомостей з ЄДРПОУ 13 вересня 2019 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424, створили та зареєстрували об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надпільна, 424".

Умовами договору №324 (п. 33) сторони передбачили, що якщо протягом строку дії договору співвласники приймають рішення про зміну форми управлінням будинком або про обрання іншого управителя, договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення.

Аналогічна норма закріплена у ч. 5 ст. 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", відповідно до якої, якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 908/549/19, стосовно того, що передбачений пунктом 5 статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" порядок розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не залежить від будь-яких інших умов, крім наявності рішення співвласників будинку про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя та направлення існуючому управителю повідомлення, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

При цьому, суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, за загальним правилом, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, однак, підстави для односторонньої зміни або розірвання договору можуть бути встановлені законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, у випадках, коли підстава для односторонньої зміни чи розірвання договору встановлена законом або договором, відповідна сторона договору може скористатися нею самостійно, без звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Надпільна, 424" було направлено на адресу ТОВ "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16" (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 145) листа в якому, зокрема, вказувалося, що ОСББ було направлено повідомлення про зміну форми управління будинком №424 по вул. Надпільна в м. Черкаси та припинення договору №324 від 20 травня 2019 року з 01 грудня 2019 року відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", і від дня отримання повідомлення минув встановлений двомісячний термін

У листі від 26 лютого 2020 року №1283/16 адресованому голові Черкаської міської ради позивач зазначав, що товариством з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість" Дільниця 16" та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Надпільна, 424", у зв`язку зі створенням та державною реєстрацією даного об`єднання, прийняттям співвласниками рішення про вибір форми управління багатоквартирним будинком - самоутримання (самозабезпечення), погоджено припинення дії договору №324 від 20 травня 2019 року з 31 січня 2020 року, про що укладено відповідну додаткову угоду №2.

Матеріали справи не містять додаткової угоди №2 до договору про дострокове припинення його дії.

Предметом даного спору не є розірвання договору в судовому порядку.

Водночас судом враховано, що в силу прямої вказівки закону після спливу двох місяців з дня отримання відповідних повідомлень договір з управителем вважається припиненим не зважаючи на укладання чи не укладання сторонами будь-яких додаткових угод до договору, чи прийняття про це відповідних рішень органом місцевого самоврядування.

Виконавчим комітетом Черкаської міської ради було змінено порядок відшкодування коштів за надані пільги і житлові субсидії управителям та об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків на підставі рішення від 30 січня 2020 року №104, яким затверджено порядок відшкодування департаментом соціальної політики Черкаської міської ради коштів за надані пільги і житлові субсидії управителям та об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків (а.с. 57-58).

На час розгляду справи в суді дане рішення №104 та Порядок є чинними.

Пунктом 2.2. цього Порядку визначено, що підставою для здійснення відшкодування коштів за надані пільги і житлові субсидії є подані управителями та об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків до департаменту наступні документи:

виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію об`єднання;

завірена копія рішення загальних зборів співвласників про визначення порядку сплати, переліку та розміру (не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат) внесків і платежів співвласників;

довідка про відкриття поточного рахунку в банку;

копія рішення (протоколу) загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку про забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку самостійно шляхом самозабезпечення або обрання управителя, іншого виконавця послуг з визначенням певної дати;

копія листа-звернення управителя або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до попереднього виконавця послуг з повідомленням про прийняте рішення разом з підтвердженням про отримання попереднім виконавцем послуг вказаного листа;

підтвердження дострокового припинення договору з попереднім управителем (копія додаткової угоди про розірвання договору або копія письмового повідомлення управителя або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до попереднього виконавця послуг про прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя. Факт дострокового розірвання договору з попереднім управителем підтверджується рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради, що вноситься департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради).

Тобто, для реалізації механізму відшкодування коштів за надані пільги і житлові субсидії об`єднанню співвласників багатоквартирних будинків необхідно надати відповідні документи (докази), зокрема, підтвердження дострокового припинення договору з попереднім управителем.

Таким підтвердженням в силу положень наведеного вище Закону є докази направлення попередньому управителю повідомлення, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору, про прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя.

Саме по собі підтвердження факту дострокового розірвання договору з попереднім управителем шляхом прийняття відповідного рішення виконавчим комітетом, прийнятого на виконання іншого чинного рішення, яким було затверджено певний Порядок, не є перешкодою для заінтересованої сторони доводити в суді, у випадку виникнення відповідного спору пов`язаного з відшкодуванням коштів за надані пільги і житлові субсидії, дійсних обставин дострокового припинення договору.

Суд під час розгляду відповідного спору встановлює певні юридичні факти (обставини), що мають значення для справи на підставі наданих суду належних та допустимих доказів, а тому прийняття органом місцевого самоврядування (не стороною договору) рішення про підтвердження факту розірвання договору, безпосередньо для сторін такого договору не має жодного значення, оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення відповідачем було прийнято лише для врахування в поточній діяльності виконавчого органу певного юридичного факту, який вже відбувся.

Водночас судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до положень частини другої ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України та ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до ГПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02) судом враховано, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Спору між співвласниками багатоквартирного будинку та управлінською компанією з приводу розірвання договору, а також спору між учасниками правовідносин з приводу відшкодування коштів за надані пільги і житлові субсидії наразі не існує.

Водночас, обраний позивачем в даному випадку спосіб захисту не забезпечує відсутності необхідності вжиття додаткових засобів захисту, у разі виникнення одного із наведених вище спорів між учасниками даних правовідносин.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем під час розгляду справи не було доведено того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем у зв`язку з прийняттям вказаного рішення.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 30 січня 2020 року №105 "Про дострокове припинення договорів з управителем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком" в частині, що стосується договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20 травня 2019 року №324 за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 424, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Аналогічних висновків дійшов і Північний апеляційний господарський суд під час розгляду апеляційної скарги зі справи №925/186/20, в якій приймали участь ті самі сторони.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18 липня 2006 року та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28 жовтня 2010 року зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи учасників справи, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Підстав для закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору не вбачається, оскільки предметом даного спору було саме спірне рішення відповідача, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 09 листопада 2020 року.

Суддя А.В.Васянович