ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.11.2020 м. Ужгород Справа № 907/422/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне підприємство "Промоборонекспорт", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Авто", м. Мукачево

про стягнення 805072,11 грн.

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

сторони не з`явилися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Авто" про стягнення 805072,11 грн безпідставно набутих коштів - внесеної попередньої оплати за Договором комісії РОЕ-30.3-3-Д-17 від 17.02.2017, посилаючись на ст. ст. 509, 526, 610, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 12076,08 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 23.06.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого провадження відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу, однак, повернуті суду без вручення адресату з відміткою органу поштового зв`язку про причини не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наслідками проведеного підготовчого провадження ухвалою суду від 16.09.2020 справу призначено до розгляду по суті.

До дня призначення розгляду справи по суті від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на запроваджений на території України карантин.

Оскільки неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи, а наведені ним причини суд не визнає поважними, клопотання про відкладення судом відхиляється, а розгляд справи проведено за наявними матеріали без участі сторін.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих позивачем у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув внесені в розмірі 805072,11 грн кошти в якості попередньої оплати за Договором комісії РОЕ-30.3-3-Д-17 від 17.02.2017, в зв`язку з чим позивачем заявлена вимога на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України про їх повернення.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

17 лютого 2017 року між Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємством «Промоборонекспорт» (надалі - Позивач, комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пегас Авто» (надалі - Відповідач, комітент) укладено Договір комісії №POE-30.3-3-D-17, відповідно до п. 1.1 якого Відповідач доручив Позивачу, а Позивач взяв на себе зобов`язання за комісійну плату вчиняти правочини на умовах, що не суперечать договору і чинному законодавству України, від свого імені та за рахунок і в інтересах Відповідача про реалізацію авіаційного майна (надалі - Товару) відповідно до Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору передача Товару на комісію здійснюється Відповідачем Позивачу у строк до 31.03.2017, але не раніше отримання Відповідачем авансового платежу відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 4.9 Договору загальна вартість Договору складає 12200760,00 грн з ПДВ та включає в себе загальну вартість Товару, витрати та комісійну плату.

Комісіонер (позивач) перераховує кошти, які надійшли від Покупця, за виключенням відрахованих коштів комісійної плати в розмірі 5% від ціни продажу товару (п. 4.3 Договору) ти витрат, пов`язаних з реалізацією покупцю товару в розмірі 67722,00 грн (п. 4.5 Договору) наступним чином: 50% авансового платежу від вартості товару та 50% вартості товару протягом 20 робочих днів від дати надходження Товару на склад Покупця.

Специфікацією № 1 (Додаток 1) Сторонами погоджено перелік, кількість і вартість Товару, що має бути переданий на комісію, всього на суму 12200760,00 грн.

Відповідно до п. 4.10 Договору при виконанні доручення в декілька етапів, Комісіонер (Позивач) має право утримати належні йому за Договором суми, пропорційно сумі кожного проведеного Покупцем платежу.

На виконання умов Договору позивачем було перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти на загальну суму 5700 000,00 грн (платіжне доручення № 2331 від 28.02.2017 на суму 5100000,00 грн та платіжне доручення № 2335 від 03.03.2017 на суму 600000,00 грн).

Таким чином, з вирахуванням передбаченої п. 4.9 договору комісійної плати та витрат, пов`язаних з реалізацією Товару Позивачем виконані зобов`язання щодо перерахування 50% авансового платежу (12 200 760,00 грн - 610 038,00 грн. (5 % комісійна плата) - 67 722,00 грн. (витрати п. 4.5 Договору).

В подальшому, Додатковою угодою №1 від 19.08.2017 до Договору комісії №POE-30.3-3-D-17 сторони дійшли згоди про припинення дії Специфікації №1 та підписання Специфікації №2 від 19.08.2017, відповідно до якої Відповідач зобов`язався передати на комісію Товар на загальну суму 4611579,01 грн.

Відповідач відповідно до видаткової накладної № ПА-0000142 від 28.04.2017 і Акту приймання-передачі товару на комісію від 28.04.2017 та видаткової накладної № ПА-0000278 від 22.08.2017 та Акту приймання-передачі товару на комісію від 22.08.2017 передав на комісію Товар на загальну суму 4611579,01 грн.

Відповідно до п. 4.7 Договору всі витрати Комісіонера (Позивача) відображаються в його звіті, який складається і подається Комітенту (Відповідачу) у письмовій формі з додаванням документів, що підтверджують ці витрати.

На виконання вказаного пункту Позивачем було складено попередній звіт Комісіонера, в якому відображено виконання доручення Відповідача за Договором та специфікацією № 2 від 19.08.2017, та зазначено розмір комісійної плати у сумі 15000,00 грн. та додаткової комісійної плати у сумі 1651,12 грн. Зазначений Звіт підписаний Відповідачем.

З огляду на проведені позивачем розрахунки вартість поставленого Відповідачем Товару за специфікацією № 2 від 19.08.2017 з вирахуванням комісійної плати складає 4594927,89 грн (4611579,01- 15000,00-1651,12).

Надіслані позивачем листи- вимоги повернути заборгованість за Договором в сумі 1344597,07 грн. Відповідачем задоволені частково, 01.12.2017 повернуто 300000,00 грн.

Оскільки решту суми в розмірі 805072,11 грн відповідач продовжує безпідставно утримувати, вимога про її повернення стала підставою для заявленого позову.

В матеріалах справи відсутні докази повернення позивачу суми. що складає предмет спору, не надано суду і інших доказів, які б мали значення для правильного вирішення спору.

ОЦІНКА СУДУ

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено факт перерахування позивачем коштів на виконання договору в частині умов, погоджених Специфікацієї № 1. Однак в подальшому за погодженням сторін дія Спецфікації №1 припинена, тобто підстава, на якій воно було набуте відпала.

Оскільки Позивачем здійснено на рахунок Відповідача попередню оплату за специфікацією № 1 в розмір 50 % від загальної суми специфікації, що становить 5700000,00 грн., а Відповідач виконав свої зобов`язання з передачі Товару на комісію на суму 4594927,89 грн. з урахуванням утриманої Позивачем комісійної плати за специфікацією № 2 від 19.08.2017 та частковим поверненням авансового платежу в сумі 300000,00 грн. станом на сьогодні Відповідач безпідставно утримує грошові кошти в сумі 805072,11 грн, отримані від Позивача в якості передплати.

За таких обставин, порушене право позивача підлягає захисту судом на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 805072,11 грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 12076,08 грн витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас Авто» (, 89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Возз`єднання, 8/А, офіс 4) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36) грошові кошти у розмірі 805072,11грн (вісімсот п`ять тисяч сімдесят дві гривні 11 коп.), а також 12076,08 грн (Дванадцять тисяч сімдесят шість гривен 08 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається-http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua

Повне рішення складено з врахування перебування судді у відрядженні 16.11.2020

Суддя Л.В. Андрейчук