ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" листопада 2020 р. Черкаси справа № 925/1430/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» до фізичної особи-підприємця Сушко Віктора Вікторовича про стягнення 346936,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Сушко Віктора Вікторовича про стягнення заборгованості за поставлені нафтопродукти згідно з договором купівлі-продажу від 16.11.2015 №38 та договором поставки нафтопродуктів від 26.02.2016 №71 у розмірі 346936,89 грн, у тому числі: 185885,63 грн основного боргу, 146645,52 грн пені, 11245,68 грн 3% річних, 3160,06 грн інфляційних та відшкодування судових витрат.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності Сушку Віктору Вікторовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в межах суми позовних вимог - 346936,89 грн.

Заява мотивована тим, що заборгованість у фізичної особи-підприємця Сушко Віктора Вікторовича утворилася через недобросовісне виконання своїх грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу від 16.11.2015 №38 та договором поставки нафтопродуктів від 26.02.2016 №71.

Заявник вказує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності Сушка Віктора Вікторовича знаходиться 1/3 частина однокімнатної квартири загальною площею 35,1 м2. Вартість цієї частини квартири не співмірна з розміром заборгованості та й належить йому не вся квартира, а тільки 1/3 частина. Оскільки в натурі виділити цю частку неможливо, заявник вважає, що потрібно накласти арешт і на рухоме майно.

Як зазначає заявник, накладення арешту та заборони відчуження як нерухомого майна так і рухомого зробить ефективним захист порушеного права та інтересів позивача. При цьому, фізична особа-підприємець Сушко Віктор Вікторович і надалі зможе ефективно здійснювати свою господарську діяльність, а вжиття заходів забезпечення позову спонукатиме його до швидкого вирішення спору.

Згідно з частиною 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і, серед іншого повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», пункти 1, 3 Постанови).

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» зазначає, що позивачем не виконані вимоги, які наведені вище щодо змісту заяви про забезпечення позову, зокрема, відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, необхідність застосування саме цього заходу забезпечення позову та відсутність обґрунтуванням його застосування, у заяві також відсутня вказівка, арешт на яке саме рухоме майно необхідно накласти суду, відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, у своїй заяві про забезпечення позову товариство не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову та неможливість у подальшому виконати рішення суду, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову та спонукання його до швидкого вирішення спору.

Оскільки, забезпечення позову застосовується судом у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, то наведена заявником підстава щодо примушування відповідача до усунення порушень в частині своїх зобов`язань за договором не відповідає меті та підставам заходів для забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» до задоволення не підлягає, оскільки вона ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову. Крім того, при заявлених грошових вимогах у позові заявник (позивач у справі) просить суд застосувати арешт майна рухомого та нерухомого відповідача, що не охоплюється предметом спору.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БІ ОІЛ» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко