ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/631/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.

Представники сторін:

від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - Ярошенко Г.Ю., поспорт серія НОМЕР_2, від 27.07.98;

від Державного підприємства "Одеський інститут землеустрою" - Калюжна О.В., довіреність № ААА0000567, від 28.10.19;

від Державного підприємства "Одеський інститут землеустрою" - директор Петрушка В.М., паспорт серія НОМЕР_1 , від 22.12.97;

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Прогрес-Плюс"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020

по справі №916/631/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Прогрес-Плюс"

до:

- Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області;

- Державного підприємства "Одеський інститут землеустрою";

- Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

за участю третьої особи: Державного реєстратора відділу державної реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області

про розірвання договору, стягнення 255 755,36 грн.,

(суддя місцевого господарського суду: Малярчук І.А., дата та місце прийняття ухвали: 31.08.2020, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, пропект Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.07.2020 року по даній справі залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Прогрес-Плюс" (далі - ТОВ "Агрофірма "Прогрес-Плюс") до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ДП "Одеський інститут землеустрою", Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, за участю третьої особи Державного реєстратора Відділу державної реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору, стягнення 255755,36 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Агрофірма «Прогрес-Плюс» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області по даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач вважає, що висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

ТОВ «Агрофірма» в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», відповідно до якої на всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин.

Також апелянт зазначає, що 21.08.2020 від його представника на електронну адресу місцевого господарського суду, а також засобами поштового зв`язку була надіслана заява про відкладення розгляду справи №916/631/20.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що за умов наявності вказаної заяви позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, не можна вважати неявку в судове засідання представника повторною без поважних причин, а позивача таким, що повторно не повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агрофірма "Прогрес-Плюс" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20, призначено розгляд справи №916/631/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Агрофірма "Прогрес-Плюс" на: 09.11.2020 року об 11-30 год.

09.10.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ДП "Одеський інститут землеустрою" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники відповідача-2, відповідача-3 заперечували проти доводів апелянта, наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача та відповідача-1 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутністю представників, які не з`явились, за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2020 року ТОВ «Агрофірма «Прогрес-Плюс» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ДП "Одеський інститут землеустрою", Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, за участю третьої особи Державного реєстратора Відділу державної реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору, стягнення 255755,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області суду від 31.03.2020 відкрито провадження у справі №916/631/20, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 29.04.2020 о 10год.30хв.

Ухвалою суду від 27.04.2020, у зв`язку з продовженням за рішенням Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 дії карантину в Україні до 11.05.2020 включно, призначено підготовче засідання суду на 25.05.2020 об 11год.00хв.

У судовому засіданні 25.05.2020 оголошено протокольну ухвалу про перерву до 24.06.2020.

У судовому засіданні 24.06.2020 оголошено протокольну ухвалу про перерву до 12.08.2020 о 12г од.00хв.

Ухвалою суду від 28.07.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження до 12.08.2020 включно.

У судовому засіданні 12.08.2020 оголошено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження до 07.09.2020р., перерву у судовому засіданні до 31.08.2020 о 12год.20хв.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи №916/631/20 мала місце неявка представника позивача у судові засідання 25.05.2020, 24.06.2020, 12.08.2020, 31.08.2020, за відсутності повідомлень позивачем наявності поважних причин нез`явлення у судові засідання 12.08.2020 та 31.08.2020. Про дату та час призначення судових засідань позивач був обізнаний, оскільки йому надсилались виклики.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.07.2020 року по даній справі залишено без розгляду позов ТОВ "Агрофірма "Прогрес-Плюс" до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ДП "Одеський інститут землеустрою", Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, за участю третьої особи Державного реєстратора Відділу державної реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору, стягнення 255755,36 грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що за умов продовження розгляду справи №916/631/20 за відсутності заінтересованості позивача у розгляді його позовних вимог, порушуватимуться розумні строки тривалості судового провадження, що, в свою чергу, є порушенням прав учасників даної справи на справедливий та публічний розгляд справи, права на ефективний засіб юридичного захисту в суді.

Враховуючи нез`явлення представника позивача у судові засідання 12.08.2020 та 31.08.2020 без повідомлення та надання доказів поважності причин такої неявки, суд зазначив про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з положеннями ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Питання процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання було предметом дослідження об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах № 910/16978/19 та № 916/3616/15.

Колегія суддів звертається до висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування норм права у наведених господарський справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 42 наведеного Кодексу учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позивач не має наміру брати участь у судовому засіданні, у зв`язку з неможливістю забезпечити свою явку. Право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні в силу статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України повинна подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача в судові засідання не з`являвся і заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Судовою колегією не приймаються до уваги посилання апелянта на заяву про відкладення розгляду справи на іншу даті від 21.08.2020, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджували б направлення відповідного клопотання до місцевого господарського суду - відсутні.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що до копії вказаного клопотання від 21.08.2020 апелянтом додано лікарняний лист (лист непрацездатності) серія АДЖ №420418, в якому зазначено, що юрист ТОВ «Агрофірма «Прогрес-Плюс» Зелінська Л.П. перебувала на стаціонарному режимі з 26.08.2020 по 04.09.2020, що унеможливлює подання відповідного доказу до суду саме 21.08.2020.

Також суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, яким статтю 197 ГПК України після частини третьої доповнено новою частиною (частиною четвертою) такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".

На реалізацію зазначених положень наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23.04.2020 затверджено "Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду" яким передбачено, що учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Таким чином, учасники справи не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. При цьому суд враховує приписи ст. 129 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Судова колегія зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта в частині запровадження карантину на території України та неможливості в судове засідання з вказаних підстав, судовою колегією не приймаються до уваги.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, матеріали справи не містять відповідних доказів, які б виключали необхідність залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою представника позивача в судове засідання.

Також судова колегія зазначає, що ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач як учасник справи, який в силу норм ст. 42 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний сприяти суду в своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, не був позбавлений права, у зв`язку з введенням карантинних заходів, заявити у відповідності до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аргументи скаржника наведені у апеляційній скарзі про те, що, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд порушив його право на судовий захист, є безпідставними, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право на повторне звернення до суду (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Прогрес-Плюс" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Прогрес-Плюс" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20 залишити без задоволення.

Ухвалу ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 по справі №916/631/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2020 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош