УХВАЛА

м. Київ

11.11.2020Справа № 910/14323/20

За заявоюАнтимонопольного комітету України
про скасування заходів забезпечення позову
у справі№910/14323/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж"
про забезпечення позову
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:

від заявника: Данилов К.О. - представник за довіреністю;

від ТОВ "БК "УКРБУДМОНТАЖ": Лєвєнтов О.В. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (далі також - ТОВ "БК "Укрбудмонтаж") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову про визнання недійсним рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України (далі також - АМК) від 27.07.2020 № 5-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 94/60/102-рп/к.19 у якій просив суд:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 5-р/тк від 27.07.2020 у справі № 94/60/102-рп/к.19 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж".

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

27.10.2020 через загальний відділ діловодства суду від Антимонопольного комітету України надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/14323/20.

Крім того, 05.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.07.2020 № 5-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі 94/60/102-рп/к.19 в частині, що стосується ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/15183/20, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.11.2020 о 10:40.

З огляду на наведені вище обставини, з метою дотримання інтересів учасників справи, суд вирішив призначити клопотання Антимонопольного комітету України про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/14323/20 також на 11.11.2020.

У судовому засіданні 11.11.2020 було оголошено перерву до 11:00 год.

Представник ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" безпосередньо в судовому засіданні наполягав на необхідності забезпечення позову та проти скасування таких заходів заперечував.

Представник Антимонопольного комітету України, у свою чергу, наполягав на скасуванні заходів забезпечення та надав усні пояснення на обґрунтування своїх вимог.

Дослідивши фактичні обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, заслухавши доводи учасників процесу, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Мотивуючи заяву про скасування заходів забезпечення Комітет вказує на те, що ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" не надало доказів, а суд не навів в ухвалі обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову вказаним у заяві шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" за захистом яких він звернувся до суду.

Антимонопольний комітет України вважає, що забезпечення позову у спосіб визначений судом призводить до продовження підприємством діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів).

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Частина перша статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає прийняття рішення органу АМК, зокрема, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладання штрафу; усунення наслідків порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрацій суб`єктів господарювання на конкуренцію.

Виконання рішень, тобто вчинення чи утримання від вчинення певних дій відповідачем у справі можливо у зв`язку із рішеннями органів АМК про припинення порушення, примусовий поділ, накладання штрафу, усунення наслідків порушення.

Рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції є встановленням певного юридичного факту і виконання не передбачає.

У зв`язку з цим норми частини четвертої статті 60 Закону про захист економічної конкуренції про зупинення виконання рішення органів АМК не можуть поширюватись на рішення в частинах про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Частина п`ята статті 60 Закону передбачає, що незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити рішення органу АМК.

Таким чином, оскарження рішення органів АМК до господарського суду не зупиняє його виконання (дію), крім випадків, визначених Законом "Про захист економічної конкуренції.".

Мотиви клопотання АМК зводяться до того, що через забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення АМК суб`єкт господарювання, якого притягнуто до відповідальності за вчинення порушення матиме можливість брати участь у торгах та продовжувати вчиняти антиконкурентні узгоджені дії, фактично уникаючи відповідальності за свої дії, що суперечитиме інтересам держави в особі АМК.

Разом з тим, на сайті АМК станом на 24.09.2020 у зведених відомостях про рішення органів АМК про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу наявна інформація про Товариство.

Так, пунктом 4 частини першої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Отже, в будь-якому випадку, наявність інформації щодо Товариства у вказаних зведених відомостях АМК позбавляє ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" можливості брати участь у торгах, що фактично є блокуванням господарської діяльності Товариства.

Тому зупинення дії рішення №5-р/тк направлене на унеможливлення порушення прав Товариства, тобто на ефективний судових захист прав останнього (що в тому числі досягається й неможливістю "передчасного" настання негативних наслідків, визначених оспорюваним рішення).

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано. У вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття таких заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову й предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив, що Комітетом не наведено жодних доказів на підтвердження необхідності скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а всі мотиви і доводи, викладені у клопотанні зводяться до переоцінки обставин, які вже були досліджені та оцінені господарським судом при постановленні ухвали про забезпечення позову, зокрема, і щодо можливості заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Комітету забезпечити належне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Поданими поясненнями Антимонопольний комітет України не спростував ризику ускладнення ефективного захисту порушених інтересів ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", за захистом яких він звернувся, що відповідно до ст. 136 ГПК України судом визнане підставою забезпечення позову у цій справі, беручи до уваги розуміння в судовій практиці ефективності способу правового захисту, як можливості запобігти порушенню та присікти його суспільно небезпечні наслідки і відновити попереднє правове становище, яке існувало до нього, без потреби у новому судовому розгляді чи іншому провадженні.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням доводів та доказів учасників процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020.

Відповідно до ч. 4 ст.145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 145, 233, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Антимонопольного комітету України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі № 910/14323/20 відмовити.

2. Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко