ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 Справа № 917/1100/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д. М., за участю секретаря судового засідання Мусійченко Т. С., розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Лубенської місцевої прокуратури в інтересах Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство"

до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області

Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

ОСОБА_1

Фермерського господарства "Дорошенко Микола Миколайович"

про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Цибульська М. Л.

від позивачів: не з`явились

від відповідачів 1-4 не з`явились

Обставини справи: Лубенська місцева прокуратура звернулася в суд з позовом в інтересах Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Дорошенко Микола Миколайович", в якому просить:

- визнати недійсним договір оренди землі від 23.09.2014, укладений Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) та ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003, площею 18,5568 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію іншого речового права за № 7412707 від 21.10.2014 за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) на земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :00:025:0003, площею 18,5568 га, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права державної власності за № 7412317 від 21.10.2014 за Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) на земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :00:025:0003, площею 18,5568 га, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення фермерського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, повернути на користь держави в особі Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" земельну ділянку площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003, площею 18,5568 га, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор стверджує, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення була відведена частково за рахунок земель, які в силу положень статей 19, 57 та 83 Земельного кодексу України та статті 5 Лісового кодексу України, відноситься до земель лісогосподарського призначення та використовуються Державним підприємством "Пирятинське лісове господарство" для ведення лісового господарства.

Державне підприємство "Пирятинське лісове господарство" будь-яких дозволів на вилучення даних земель лісового фонду, зміну їх цільового призначення не надавало.

Крім того, при набутті права оренди на спірну земельну ділянку незаконно змінено цільове призначення земель із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відбулась із порушенням частин 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України, а саме: без дотримання встановленого законом порядку отримання згоди на вилучення земельної ділянки у постійного користувача, без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Прокурор вважає, що Інформація, надана Державним підприємством "Харківська державна лісовпорядна експедиція" щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" з доданим викопіюванням з Публічної кадастрової карти, є належним підтвердженням вказаних обставин, надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.

Наявність земель лісогосподарського призначення в межах спірної земельної ділянки, також підтверджується Планом лісонасаджень Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство", матеріалами лісовпорядкування 2009 року, які містять детальну характеристику території лісу.

Стверджує, що право користування Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" спірними земельними ділянками посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Крім цього, всупереч статтей 123, 198 Земельного кодексу України, пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, при виділенні спірної земельної ділянки ДП "Пирятинське лісове господарство" безпідставно не визначене як користувач суміжної земельної ділянки та не залучений при закріпленні межовими знаками меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), погодження меж земельної ділянки з ними не здійснено.

Отже, спірний договір не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує право ДП "Пирятинське лісове господарство» на користування належною йому земельною ділянкою, що є підставою для визнання його недійсним.

Від позивача - Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами (вх. № 8933 від 19.08.2020).

30.09.2020 прокуратура листом (вх. № 10810) повідомила суд, що Наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 11.09.2020 визначено днем початку роботи Полтавської обласної прокуратури. Наказ оприлюднено у державному друкованому виданні "Голос України" від 09.09.2020 за № 164 (7423). Водночас в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань прокуратура Полтавської області перейменована у Полтавську обласну прокуратуру, ідентифікаційний код юридичної особи не змінено (02910060).

Відповідач 1 - Пирятинська районна державна адміністрація Полтавської області надіслала клопотання про розгляд справи без участі її представника (вх. № 11504 від 16.10.2020), проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач 2 - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відзив на позов у строк, встановлений судом не подав.

20.10.2020 від відповідача 3 - ОСОБА_1 надійшла заява в якій проти позову заперечує, просить заяву про визнання позову (вх. № 8061 від 29.07.2020) вважати такою, що подана помилково.

Відповідач 4 - Фермерське господарство "Дорошенко Микола Миколайович" у відзиві на позовну заяву (вх. № 11679 від 21.10.2020) проти позову заперечив з посиланням на те, що за інформацією Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах Держгеокадастру у Полтавській області державний акт на право постійного користування на спірну земельну ділянку на ДП "Пирятинське лісове господарство" не виготовлявся та не реєструвався, тому під час виготовлення проекту відведення на спірну ділянку не було обов`язку погоджувати межі із ДП "Пирятинське лісове господарство"; відповідно до витягу з ДЗК № НВ-014 від 22.07.2014 межі спірної земельної ділянки від "А" до "А" - Дейманівська сільська рада в тому числі вид угідь - рілля та форма власності - державна власність; відповідно до витягу ДЗК № НВ-020 від 12.10.2020 року форма власності спірної ділянки незмінна - державна, вид угідь - рілля та опис меж: від А до Б Дейманівська сільська рада, що свідчить що на даний час ДП "Пирятинське лісове господарство" ніякого відношення до спірної земельної ділянки не має; Фермерське господарство вчасно та без порушень сплачує орендну плату.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.08.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 11:00 20.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2020 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/1100/20 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 10:00 29.10.2020.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Набуття права користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення позивачем обґрунтовано та матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації №187 від 24.09.2013 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності" надано дозвіл Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Акт визначення та встановлення меж спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства в натурі (на місцевості) від 21 липня 2014 року підписаний ОСОБА_1 , як замовником та начальником відділу Держземагенства у Пирятинському районі про те, що межі та розміри земельної ділянки, склад земельних угідь визначені та показані зацікавленим сторонам в натурі, вказані на схемі земельної ділянки і посвідчені підписами усіх суміжних землевласників та землекористувачів (а.с. 45).

Вказаний документ землевпорядної документації не містить посилання на належність суміжних ділянок іншим особам, у тому числі позивачеві - ДП "Пирятинське лісове господарство".

Як вбачається з витягу з ДЗК № НВ-014 від 22.07.2014 межі спірної земельної ділянки від "А" до "А" - Дейманівська сільська рада в тому числі вид угідь - рілля та форма власності - державна власність; відповідно до витягу ДЗК № НВ-020 від 12.10.2020 року форма власності спірної ділянки незмінна - державна, вид угідь - рілля та опис меж: від А до Б Дейманівська сільська рада (а. с. 14 - 25 том 2).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку, площею 18,5568 га, кадастровий номер :00:025:0003 зареєстровано за Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (актовий запис про право власності 7412317 від 21.10.2014).

23.09.2014 Головне управління Держземагенства у Полтавській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) та ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області площею 18,5568 га ріллі строком на 21 рік.

Зазначений договір оренди землі зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.10.2014 (номер запису про інше речове право 7412707).

Запис про інше речове право внесено державним реєстратором Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області Артюховим С. В.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" ліквідовано Державну реєстраційну службу. Наразі, реєстраційна справа щодо вищевказаної земельної ділянки перебуває в секторі з питань державної реєстрації Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області.

При цьому, сектор з питань державної реєстрації є структурним підрозділом Пирятинської районної державної адміністрації та діє на підставі Положення про сектор з питань державної реєстрації районної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови районної державної адміністрації від 05.05.2016 № 139. Сектор є підзвітним та підконтрольним голові районної державної адміністрації, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, розпорядженнями голів обласної та районної державної адміністрації, а також вказаним Положенням.

Одним з основних завдань сектору є здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до закону. Сектор очолює завідувач сектору - державний реєстратор, який призначається на посаду та звільняється з посади головою районної державної адміністрації.

Право користування земельною ділянкою державного лісового фонду позивачем обґрунтовано та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до статті 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

За змістом положень статті 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (стаття 57 Земельного кодексу України, частина 1 статті 17 Лісового кодексу України).

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово - картографічні матеріали лісовпорядкування (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення.

Проте позивачем не надано суду належним чином засвідчених оригіналів планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування в повному обсязі, а надані лише копії планшетів (а. с. 48, 49, 201 - 202 том 1).

На підтвердження перетину земельних ділянок прокурором долучено до матеріалів позовної заяви Схему перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003 з межами Державного лісового фонду, кв. 14 Пирятинського лісництва ДП "Пирятинський лісгосп", виготовлену ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" (а. с. 50 том 1).

Враховуючи викладене та надані прокурором картографічні матеріали лісовпорядкування, а саме планшети № 2, 11 (а.с. 201, 202 відповідно), слід дійти висновку про те, що матеріалами справи підтверджено право Державного підприємства "Пирятинське лісове господарство" на користування суміжною від спірної земельної сільськогосподарського призначення земельною ділянкою лісовою фонду.

Відповідно до статті 47 Лісового кодексу України ведення лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 № 848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Державним агентством лісових ресурсів України за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України.

Відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" № 217 від 21.05.2020 земельна ділянка площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 має перетин з землями Державного лісового фонду кв. 14 Пирятинського лісництва ДП "Пирятинське лісове господарство", орієнтовна площа перетину становить 9,3666 га.

Дослідивши доводи прокурора відносно наявності підстав його звернення до суду з цим позовом, суд встановив, що на виконання вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурором при зверненні до суду з позовом було належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора.

Зокрема, на підтвердження підстав представництва прокурором зазначено, що ДП «Пирятинське лісове господарство» листом №163 від 27.04.2020 звернулося до Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В цій заяві позивач повідомив прокуратуру про те, що зі складу земель лісового фонду, які перебувають в його постійному користуванні змінено цільове призначення та належність земель в кварталі 14 Пирятинського лісництва, площею 10 га шляхом реєстрації за третьою особою спірної земельної ділянки.

На адресу ДП «Пирятинське лісове господарство» та Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України прокурором направлено лист за №33/4-5181 вих-20 від 19.05.2020 стосовно виявлених порушень у частині незаконного розпорядження землями лісового фонду та необхідність вжиття заходів реагування.

Листом за №207 від 27.05.2020 ДП «Пирятинське лісового господарства» повідомило прокурора, що у підприємства немає можливості належним чином вжити заходів щодо захисту власних інтересів та інтересів держави вцілому, у зв`язку з відсутністю необхідних доказів та неможливістю їх отримати. На підставі викладеного, ДП «Пирятинське лісове господарство» просило органи прокуратури відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» вжити відповідних заходів для захисту інтересів держави.

Також, листом № 04-32/465 від 01.06.2020 Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило прокурора, що Управління не має можливості належним чином вжити заходів щодо захисту інтересів держави шляхом звернення з позовом до суду у зв`язку з вакантною посадою провідного спеціаліста-юрисконсульта не відсутністю відповідних доказів.

У відповідності до вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор повідомив Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства та ДП «Пирятинське лісове господарство» про подання позову до Господарського суду Полтавської області.

Вирішуючи спір суд виходив за наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням земель виділяють, зокрема, землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі лісогосподарського призначення та землі водного фонду. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 20 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

У відповідності до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 124 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

За загальним правилом статті 79-1 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Однак, як зазначено вище відповідно до п. 5 перехідних положень Лісового кодексу, як спеціальна норма, встановлює таку підставу права користування, як планово - картографічні матеріали лісовпорядкування.

Враховуючи наведене слід дійти наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що при формуванні спірної земельної ділянки відбулось накладення (перетин) земельних ділянок сільськогосподарського призначення та лісового призначення. Отже і спір стосовно права користування земельними ділянками державної форми власності є приватно-правовим, і Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та Пирятинська районна державна адміністрація Полтавської області виступають у приватно правових відносинах, регламентованих, зокрема, земельним законодавством.

Учасниками справи не спростовано факту часткового накладення земельних ділянок різної категорії земель, а не формування однієї земельної ділянки в межах іншої.

Позивач звертаючись до прокуратури із заявою про повідомлення про кримінальне правопорушення по факту зніми цільового призначення лісової земельної ділянки належної йому на праві постійного користування, вказував на те, що проведено державну реєстрацію права за третьою особою, а прокурор у свою чергу звернувся з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки наданої для ведення фермерського господарства та скасування державної реєстрації речових прав Головного управління Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_1 щодо неї.

В силу частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Частиною 10 статті 79-1 відповідно до якої державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Крім того, вказаним кодексом у його пункті 4 Перехідних положень, визначено, що питання усунення накладок (перетину меж) земельних ділянок, які виникли при перенесенні до Державного земельного кадастру, на сьогодні на законодавчому рівні врегульовано. Так, відповідно до пункту 4 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки, за згодою власника земельної ділянки, можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки.

Тобто, до внесення інформації щодо зміни межі земельної ділянки сількогосподарського призначення, яка на думку позивача сформована частково із земель лісового призначення, таке накладення залишиться незалежно від наявності договірних відносин та зареєстрованих речових прав, оскільки стаття 79-1 Земельного кодексу України та стаття 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» не містять таких підстав для зміни площі сформованої земельної ділянки, а відповідно і залишиться не захищеним право користування ДП «Пирятинське лісове господарство» земельною ділянкою лісового призначення.

Однак прокурором не враховано, що спірну земельну ділянку сформовано з призначенням категорії земель - Землі сільськогосподарського призначення, а в силу статті 122 Земельного Кодексу позивачі не є розпорядниками даної категорії земель.

Як визначено статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, прокурор не довів належними та допустимими доказами, що спірний договір оренди землі від 23.09.2014 не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права ДП «Пирятинське лісове господарство».

Враховуючи викладене, слід дійти висновку про те, що до внесення змін у технічну документацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003, щодо зміни її меж в частині ймовірної накладки (перетину), або скасування її державної реєстрації, безпідставно вважати, що на момент вчинення правочину його сторонами не дотримано вимог встановлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Тобто, саме лише усунення користувача, шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, та скасування його речового права та речового права Держземагенства у Полтавській області в силу статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та частини 10 статті 79-1 Земельного Кодексу не позбавить можливості розпорядника земельної ділянки, сформованої часткового із земель лісового призначення, прийняти рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування у тих самих розмірі та межах визначених її (спірної земельної ділянки) технічною документацією.

Вимоги про визнання недійсним договору оренди та скасування реєстрації речового права є передчасними та не призведуть до відновлення порушеного права користування земельними ділянками лісового призначення.

Повернення земельної ділянки за кадастровим номером :00:025:0003 у розмірі 9,366 га суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, існує визначеній конфігурації відповідно до документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок, а прокурором доказів на підтвердження наявності змін в технічну документацію, за наслідками виявленого перетину не надано, тому його вимога про зобов`язання ГУ Держгеокадастру повернути позивачу частину сформованої земельної ділянки, без внесення змін до технічної документації та прийняття відповідного рішення розпорядником спірної земельної ділянки, в силу статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» суд вважає безпідставною та необґрунтованою.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в позові повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишаються за прокурором.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.11.2020.

Суддя Д. М. Сірош