УХВАЛА

06 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 906/1174/18

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» (далі - ПЮФ «ЦЮД «Дігест», скаржник)

на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020

у справі № 906/1174/18

за позовом Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій»

до:

1. Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича;

2. ПЮФ «ЦЮД «Дігест»;

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни;

4. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ,

про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

ПЮФ «ЦЮД «Дігест» 27.10.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18, ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Крім того, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору та вирішити питання про зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційним господарським судом встановлено, що постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 906/1174/18 ухвалена 22.09.2020, повний текст постанови виготовлений 02.10.2020, а тому строк на її оскарження для скаржника закінчився 22.10.2020. Скаржником постанова отримана 07.10.2020, що підтверджується наданою копією поштового конверту Північного апеляційного господарського суду з трек-номером 934.

Касаційна скарга ПЮФ «ЦЮД «Дігест» подана 27.10.2020, тобто в межах строку на касаційне оскарження з моменту отримання оскаржуваного судового рішення, врахуванням частину другу статтю 288 ГПК України, що є підставою для поновлення такого строку.

Але при цьому ПЮФ «ЦЮД «Дігест» не заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний суд наголошує, що, враховуючи принцип диспозитивності, сам по сабі факт отримання повного тексту постанови та подання касаційної скарги у межах строку, визначеного частиною другою статті 288 ГПК України, не може свідчити про автоматичне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без відповідного клопотання про поновлення строку.

В силу частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, скаржник має право подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення.

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно положень пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762, 00 грн.

Так, звертаючись із касаційною скаргою ПЮФ «ЦЮД «Дігест» просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, якими частково задоволенні позовні вимоги та визнано недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, в інший частині позову відмовлено.

З урахуванням вищенаведеного розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 3 524, 00 грн. [1762, 00* 200%].

Натомість скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановленому Законом розмірі та порядку, а заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку із сезонністю сільськогосподарського виробництва та складним матеріальним становищем.

Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Касаційний господарський суд, зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, зокрема щодо оплати судового збору.

Суд касаційної інстанції зазначає, що відповідач є суб`єктом господарських правовідносин, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, є юридичною особою, що може отримувати грошові кошти з різних джерел, а тому має вживати всі заходи щоб забезпечувати можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами ГПК України процесуальних обов`язків щодо оформлення касаційної скарги, зокрема щодо оплати судового збору.

Отже, посилання ПЮФ «ЦЮД «Дігест» на неможливість сплатити судовий збір у силу сезонності робіт та важкого фінансового стану не є підставою звільнення останнього від сплати судового збору в силу статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд зазначає, що ПЮФ «ЦЮД «Дігест» необхідно: надати суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з належним аргументованим обґрунтуванням; надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 3524,00 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Подане скаржником інше клопотання у цій справі буде розглянуто судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Касаційну скаргу Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18 - залишити без руху.

3. Надати Приватній юридичній фірмі «Центр юридичної допомоги «Дігест» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.О.Копиленка,6.

4. Роз`яснити Приватній юридичній фірмі «Центр юридичної допомоги «Дігест», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова