ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16.11.2020 Справа № 904/6161/20

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі", с. Новоолександрівка

про стягнення 1 300 596, 00 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" (далі - Відповідач) про стягнення 1 300 596, 00 грн., з яких 969 600, 00 грн. - основний борг, 126 840, 00 грн. - штраф, 204 756, 00 грн. - неустойка.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору № 7658-ДнОЭ від 06.02.2020 в частині своєчасного виконання підрядних робіт.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Відповідача в межах суми позову.

Вказану заяву мотивовано веденням переговорів, під час яких заявнику стало відомо про відсутність у Відповідача наміру на виконання договірних зобов`язань, а також планування останнім припинити господарську діяльність, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо). Саме лише посилання в заяві на несплату заборгованості та інформацію отриману в ході переговорів сторін не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський