ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2052/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, І.Г. Філінюка,

секретар судового засідання І.В. Іванов,

за участю представників сторін:

від позивача: Марушевський Д.Л.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність Транспортна компанія УНІК

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 (суддя Степанова Л.В., м. Одеса, повний текст складено 17.07.2020) про задоволення заяви Приватного підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ про забезпечення позовних вимог

у справі № 916/2052/20

за позовом Приватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "УНІК"

про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Приватне підприємство «Контейнерний термінал Іллічівськ» (далі також - ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ», Підприємство) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УНІК» (далі також - ТОВ «ТК «УНІК», Товариство), в якому просить:

- розірвати договір купівлі - продажу від 12.03.2019р., серія та номер: 801, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко Валентиною Василівною, який було укладено між Приватним підприємством «Контейнерний термінал «Іллічівськ» (ідентифікаційний код: 33140204) та Товариством з обмеженою відповідальність «Транспортна компанія «УНІК» (ідентифікаційний код: 42546764).

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УНІК» повернути у власність Приватного підприємства «Контейнерний термінал Іллічівськ» нерухоме майно, а саме: адміністративну будівлю з господарчим блоком та спорудами; опис об`єкта: загальні площа - 670,2кв.м., адміністративна будівля літ. «А» господарчий блок літ. «Б», № 1, 2, І споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 10.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство «Контейнерний термінал Іллічівськ» посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УНІК» умов укладеного між сторонами договору купівлі продажу від 12.03.2019р.

Разом із позовною заявою ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» подало заяву про забезпечення позовних вимог (вх. №2-3161/20 від 15.07.2020) в якій просило:

- до набрання рішенням суду у даній справі законної сили накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: адміністративну будівлю з господарчим блоком та спорудами: опис об`єкта: загальна площа - 670,2кв.м., опис: адміністративна будівля літ. «А», господарчий блок літ. «Б», № 1, 2, І споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 10;

- до набрання рішенням суду у даній справі законної сили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, проте не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек тощо) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: адміністративної будівлі з господарчим блоком та спорудами; опис об`єкта: загальна площа - 670,2кв.м., опис: адміністративна будівля літ. «А», господарчий блок літ. «Б», № 1, 2, І споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 10.

Вказана заява обґрунтована наступним.

12.03.2019 між Приватним підприємством "Контейнерний термінал Іллічівськ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "УНІК" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець продав, а покупець купив адміністративну будівлю з господарчим блоком та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 10. Опис об`єкта: загальна площа - 670,2кв.м., опис: адміністративна будівля літ. А, господарчий блок літ. Б, № 1, 2, І споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108. Вказана адміністративна будівля перейшла у власність Товариства після укладення сторонами Акта приймання-передачі та проведення нотаріусом на підставі положень договору реєстрації права власності за ТОВ «ТК «УНІК» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Покупець був зобов`язаний сплатити ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» вартість адміністративної будівлі у розмірі 3203556,00грн. у строк до 12.06.2019, проте в порушення своїх зобов`язань за договором Товариство станом на дату подачі позовної заяви не оплатило Підприємству вартість даної будівлі. Отже, на даний час ТОВ «ТК «УНІК» має право вільно розпоряджатися вказаною адміністративною будівлею, при цьому ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» вважає, що ТОВ «ТК «УНІК» після ознайомлення із вказаним позовом неодмінно відчужить цю будівлю на користь третіх осіб, що, у свою чергу, унеможливить відновлення порушених прав Підприємства у разі задоволення його позову. Також заявник вказав, що Товариство повністю блокує доступ представників ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» до адміністративної будівлі, зокрема, ТОВ «Транспортна компанія «УНІК» було змінено замки на всіх вхідних дверях до приміщення, змінено сигналізацію, виставлено охорону. Більш того, ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» зауважило, що ним було виявлено виставлення Товариством об`єкта на продаж шляхом розміщення відповідного оголошення на спеціалізованому сайті в мережі Інтернет.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 заяву Приватного підприємства «Контейнерний термінал Іллічівськ» про забезпечення позовних вимог за вих№LD-159/07-20 від 08.07.2020 (вх.суду№2-3161/20 від 15.07.2020р.) задоволено.

Ухвала суду мотивована тим, що ТОВ «Транспортна компанія «УНІК» не виконало умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу щодо оплати вартості придбаного у ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» нерухомого майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення позову та призвести до виникнення майбутніх спорів щодо спірного нерухомого майна, або взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ». За таких обставин, з метою збереження існуючого становища до закінчення розгляду справи, на думку суду, правомірним та таким, що відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам, є застосування заходів забезпечення позову, про вжиття яких просив позивач.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальність Транспортна компанія УНІК звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати дану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Так, скаржник зазначив, що суд належним чином не вмотивував підстави задоволення заяви про забезпечення позову та не обґрунтував, у чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а саме лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Також апелянт вказав, що суд першої інстанції не встановив обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. Більш того, Товариство стверджує, що тривалий час після укладення між сторонами договору купівлі-продажу воно неодноразово зверталось до заявника з проханням повідомити банківські реквізити Підприємства у відповідності із стандартами IBAN, про що свідчить останній лист вих.№20-07/06-2 від 06.07.2020, копія якого додана до скарги. Як вважає скаржник, такі дії заявника свідчать про ухилення саме ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» від виконання вказаного договору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальність Транспортна компанія УНІК строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 у справі № 916/2052/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність Транспортна компанія УНІК на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 у справі № 916/2052/20; встановлено позивачу строк до 02.11.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено сторонам про їх право в строк до 02.11.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; призначено розгляд апеляційної скарги на 10.11.2020 о 11:00 год.

03.12.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Приватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon або сервісу ZOOM.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.11.2020 постановлено провести судове засідання 10.11.2020 о 11:00 год. у справі №916/2052/20 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (зал судових засідань №6) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon, забезпечивши участь представника Приватного підприємства "Контейнерний термінал Іллічівськ" Марушевського Д.Л. у судовому засіданні 10.11.2020 о 11:00 год. у справі №916/2052/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

У судовому засіданні 10.11.2020 представник позивача підтримав свою правову позицію щодо оскаржуваної ухвали суду. Представник відповідача не з`явився у дане судове засідання, хоча про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини вказав, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Положеннями ст. 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1,4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

По суті забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача та інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Як свідчать матеріали оскарження ухвали суду від 17.07.2020, 12.03.2019 між Приватним підприємством "Контейнерний термінал Іллічівськ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "УНІК" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець продав, а покупець купив адміністративну будівлю з господарчим блоком та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 10. Опис об`єкта: загальна площа - 670,2кв.м., опис: адміністративна будівля літ. А, господарчий блок літ. Б, № 1, 2, І споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

Пунктом 1 розділу «Порядок розрахунків» визначено, що ціна адміністративної будівлі, що продається, становить 3 203 556,00 грн, які покупець зобов`язаний сплатити продавцю до 12.06.2019.

Згідно з пунктами 1, 1 розділу «Передача об`єкта» передача адміністративної будівлі здійснюється продавцем покупцю в день нотаріального посвідчення цього договору; передача адміністративної будівлі продавцем і прийняття покупцем посвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами.

У той же день (12.03.2019) договір посвідчено приватним нотаріусом, та сторонами складено акт прийому-передачі адміністративної будівлі з господарчим блоком та спорудами.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, ТОВ Транспортна компанія УНІК не виконало умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу щодо оплати вартості придбаного у ПП Контейнерний термінал Іллічівськ нерухомого майна, у зв`язку з чим Підприємство звернулось до Товариства з позовом про розірвання вказаного договору та зобов`язання повернути у власність позивача дане нерухоме майно.

Судовою колегією не приймаються до уваги посилання Товариства на те, що тривалий час після укладення між сторонами договору купівлі-продажу воно неодноразово зверталось до заявника з проханням повідомити банківські реквізити Підприємства у відповідності із стандартами IBAN. Так, на підтвердження таких доводів ТОВ ТК УНІК додано лише копію листа вих.№20-07/06-2 від 06.07.2020. Судова колегія зауважує, що, по-перше, апелянтом додано лише копію одного листа, хоча він стверджує, що звертався неодноразово, по-друге, скаржником не додано будь-яких доказів направлення (отримання) даного листа Підприємством; по-третє, цей лист датовано 06.07.2020, у той час як договір купівлі-продажу укладено між сторонами ще 12.03.2019, а оплата об`єкта мала відбутись до 12.06.2019, тобто покупець нібито звернувся до продавця більше ніж через рік.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апелянт не наводить жодних спростувань стосовно тверджень заявника про наявність на спеціалізованому сайті в мережі Інтернет оголошення про продаж спірного об`єкта. При цьому в даному оголошенні зазначено, що адміністративна будівля «А», яка розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул.Транспортна, 10, продається напряму від володільця та перебуває у терміновому продажу.

Судова колегія вважає, що наведене свідчить про недобросовісну поведінку відповідача та наявність у даному випадку достатньо обґрунтованих підстав припускати, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, що свідчить про необхідність задоволення заяви Підприємства та вжиття вказаних ним заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви Приватного підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ про забезпечення позову, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, залишивши оскаржувану ухвалу суду без змін.

Витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Транспортна компанія УНІК залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2020 про забезпечення позовних вимог у справі № 916/2052/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.11.2020.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя І.Г. Філінюк