ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2026/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

02160, м. Київ, просп. Соборності, буд. 15,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест"

08124, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гурівщина, вул. Київська, буд. 17,

про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 2038/20 від 16.07.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2020 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 16320/20 від 04.08.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2026/20 у порядку спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 17428/20 від 17.08.2020).

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, судом підписано повне рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (покупець) 22.04.2019 укладено договір поставки № АП-19-1617 (далі - Договір № АП-19-1617), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані «товар»: «Позитив плюс» кількістю 620 літрів за загальною ціною з ПДВ 96481,92 грн.; «Опора» кількістю 65 літрів за загальною ціною з ПДВ 25730,64 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору вартість товару на дату укладення цього договору становить 122212,56 грн., у т ч ПДВ 20%.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому пунктом 2.2., при цьому, така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору.

Відповідно до пункту 1.5. Договору кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до пункту 1.1. даного договору.

За умовами пункту 1.7. Договору загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов пункту 2.2 цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 25.04.2019 - 36663,77 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 85548,79 грн.; всього (згідно з пунктом 1.1. договору) - 122212,56 грн.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням пункту 2.2. цього договору;

A0 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з пунктом 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пункту 2.2.1. Договору фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього договору становить 27,3 грн./долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2. застосовуються, як у випадку збільшення, так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD).

Відповідно до пункту 2.3 Договору при застосуванні пункту 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених пунктом 5.9. цього договору

Пунктом 2.4. Договору визначено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (пункти 2.6.-2.8. Договору).

Згідно з пунктом 3.2. Договору право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділів 3, 4 Договору.

Відповідно до пункту 7.1. Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання.

2. 06.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС1 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Тотал» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30780,00 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС1 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 27 грн./долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС1 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 10.05.2019 - 9234,00 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 30780,00 грн.; всього (згідно з пунктом 1 даного додаткового договору) - 30780,00 грн.

3. 14.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС2 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Тотал» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30553,20 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС2 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн./долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС2 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 15.05.2019 - 9165,96 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 21387,24 грн.; всього (згідно з пунктом 1 даного додаткового договору) - 30553,20 грн.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2 продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019.

4. 27.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС3 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Пріоритет» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 76381,20 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС3 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн/долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС3 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 22914,36 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 53466,84 грн.; всього (згідно пунктом 1 даного додаткового договору) - 76381,20 грн.

5. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (покупець) 22.04.2019 укладено договір поставки № АП-19-2766 (далі - Договір № АП-19-2766), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані «товар»: «Спер КАП» кількістю 30 літрів за загальною ціною з ПДВ 23478,12 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору № АП-19-2766 вартість товару на дату укладення цього договору становить 23478,12 грн, у т ч ПДВ 20%.

Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому пунктом 2.2., при цьому, така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (пункт 1.3. Договору № АП-19-2766).

Відповідно до пункту 1.5. Договору № АП-19-2766 кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до пункту 1.1. даного договору.

Пунктом 1.7. Договору № АП-19-2766 визначено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі євро, відповідно до умов пункту 2.2 цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору № АП-19-2766 покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 7043,44 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 16434,68 грн.; всього (згідно з пунктом 1.1. договору) - 23478,12 грн.

Пунктом 2.2. Договору № АП-19-2766 визначено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі євро на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням пункту 2.2. цього Договору;

A0 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з пунктом 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пункту 2.2.1. Договору № АП-19-2766 фактичний курс купівлі євро на дату складання цього договору становить 30,1 грн./євро. Під фактичним курсом купівлі євро розуміється курс купівлі євро, встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2. застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі євро.

При застосуванні пункту 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених пунктом 5.9. цього договору (пункт 2.3.Договору № АП-19-2766).

Відповідно до пункту 2.4. Договору № АП-19-2766 обумовлено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (пункт 2.6.-2.8. Договору № АП-19-2766).

Згідно з пунктом 3.2. Договору № АП-19-2766 право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділів 3, 4 Договору.

Відповідно до пункту 7.1. Договору № АП-19-2766 останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки № АП-19-2766 від 17.05.2019, № АП-19-1617 від 22.04.2019, додаткового договору № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019, додаткового договору № АП-19-1617 від 14.05.2019, додаткового договору № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»

1. На виконання умов Договору № АП-19-1617:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними від 25.04.2019: № АП-19-1930 на суму 25730,64 грн. та № АП-19-1935 на суму 96481,92 грн.

На підставі Додаткового договору № АП-19-1617ДС1:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 30780,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2306 від 07.05.2019.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС3:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 76381,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-3105 від 28.05.2019.

На виконання умов Договору № АП-19-2766:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № АП-19-3149 від 28.05.2019 на суму 23478,12 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково: 24.04.2019 - 36663,77 грн. за договором № АП-19-1617; 07.05.2019 - 9234,00 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС1; 16.05.2019 - 9156,96 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС2; 28.05.2019 - 22914,36 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС3; 28.05.2019 - 7043,44 грн. за договором № АП-19-2766.

27.11.2019 відповідач здійснив оплату в розмірі 100000,00 грн., яку позивач зарахував наступним чином: 85548,79 грн. - в погашення заборгованості за договором № АП-19-1617 та 14451,21 грн. - за додатковим договором № АП-19-1617ДС1.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.02.2020, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»: 85735,06 грн. основного боргу, 7855,65 грн. пені, 39344,36 грн. штрафу, 10669,86 грн. 40% річних та 2154,07 грн. судового збору.

2. Відповідно до пункту 5.2. Договорів покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного Договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Згідно з пунктом 5.5. Договорів сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

З огляду на те, що відповідачем порушено строк оплати поставленого товару, наявні підстави для стягнення:

1) за Договором № АП-19-2766 від 27.05.2019:

- пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1330,04 грн.,

- 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 107,77 грн.,

- 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.20202 у розмірі 6663,53 грн.

2) за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019:

- пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 574,17 грн.,

- 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 46,52 грн.,

- 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 2865,83 грн.

3) за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019:

- пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1730,85 грн.,

- 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 140,24 грн.,

- 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 8639,04 грн.

4) за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019:

- пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 4327,02 грн.,

- 40 % річних за період з 25.01.2020 по 31.01.2020 у розмірі 350,60 грн.

- 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 21597,10 грн.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест»

1. 03.07.2020 на виконання рішення Господарського суду Київської області сплачено грошові кошти у розмір 145759,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 250.

Позивачем передчасно заявлено вимоги про стягнення пені, з огляду на те, що відповідно до пункту 5.5 Договорів з дня закінчення строків сплати, передбачених пунктом 2.1 Договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та відсотки річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 банківських днів.

Відповідно до частини 3 статті 232 Господарського кодексу України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Позивач не звертався до відповідача з вимогою про сплату пені в досудовому порядку, тобто, право позивача на отримання від відповідача пені не порушено, отже, відсутні підстави для стягнення пені.

Крім того, позивачем невірно здійснено розрахунок пені, з огляду на те, що не взято до уваги пункт 2.2 Договорів.

Також, з огляду на те, що порушення зобов`язань позивачу не завдано збитків і того, що кошти на виконання рішення суду, відповідачем сплачені добровільно наявні підстави для зменшення розміру пені до 1000,00 грн. на підставі статті 233 Господарського кодексу України.

2. Аргументи позивача відносно нарахування 40 та 96 % річних за користування чужими грошовими коштами не підлягають задоволенню з огляду на те, що після спливу строку договору, відсутні підстави нараховувати проценти річних, які були передбачені договорами, тобто, після спливу строку договору у позивача є право нараховувати проценти річних в розмірі, який встановлено в нормі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у розмірі 3%.

Норми права, що підлягають застосуванню

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 2 статті175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з статею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність / невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

1. Рішенням Господарського суду Київської області від 03.02.2020 у справі № 911/2979/19, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»: 85735,06 грн. основного боргу, 7855,65 грн. пені, 39344,36 грн. штрафу, 10669,86 грн. 40% річних та 2154,07 грн. судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з рішення Господарського суду Київської області 03.02.2020: на виконання умов Договору № АП-19-1617: - продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними від 25.04.2019: № АП-19-1930 на суму 25730,64 грн. та № АП-19-1935 на суму 96481,92 грн. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС1: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30780,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2306 від 07.05.2019. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС3: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 76381,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-3105 від 28.05.2019. На виконання умов договору № АП-19-2766: - продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № АП-19-3149 від 28.05.2019 на суму 23478,12 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково, 24.04.2019 - 36663,77 грн. за договором № АП-19-1617; 07.05.2019 - 9234,00 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС1; 16.05.2019 - 9156,96 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС2; 28.05.2019 - 22914,36 грн. за додатковим договором № АП-19-1617ДС3; 28.05.2019 - 7043,44 грн. за договором № АП-19-2766.

27.11.2019 відповідач здійснив оплату в розмірі 100000,00 грн., яку позивач зарахував таким чином: 85548,79 грн. - в погашення заборгованості за договором № АП-19-1617 та 14451,21 грн. - за додатковим договором № АП-19-1617ДС1.

Суд, здійснивши перерахунок вартості товару (заборгованості), яка мала бути сплачена 01.11.2019 за кожною окремою поставкою, за допомогою Калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», перерахував пеню та 40% річних, в межах періодів, визначених позивачем таким чином:

- за договором № АП-19-1617 за період з 02.11.2019 по 26.11.2019 від суми боргу в розмірі 77087,92 грн.: пеня - 1636,80 грн.; 40% річних - 2112,00 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19630,80 грн. (з урахуванням часткової сплати від 27.11.2019 на суму 14451,21 грн.): пеня - 647,56 грн.; 40% річних - 866,68 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19631,57 грн.: пеня - 1308,05 грн.; 40% річних - 1805,77 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 49077,77 грн.: пеня - 3270,06 грн.; 40% річних - 4514,32 грн.;

- за договором № АП-19-2766 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 14905,87 грн.: пеня - 993,18 грн.; 40% річних - 1371,09 грн.

2. Відповідно до пункту 5.2. Договорів покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного Договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

З огляду на те, що у рішенні Господарського суду Київської області від 03.02.2020 встановлено факт: наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар та порушення строків його оплати, позивачем правомірно нараховано пеню за порушення строків оплати на підставі пункту 5.2 Договору: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1330,04 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 574,17 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1730,85 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019: пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 4327,02 грн.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, зазначає, що він арифметично невірний.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, з урахуванням строку виникнення зобов`язання з оплати поставленого товару 01.11.2019, останній днем нарахування пені є 02.05.2020.

Здійснивши вірний розрахунок, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019 у розмірі 929,46 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019 у розмірі 1218,59 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019 у розмірі 1209,59 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019 у розмірі 3023,90 грн., тобто, всього на суму 6381,54 грн.

Відносно аргументів відповідача по зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає таке.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність / невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При розгляді заяви відповідача про зменшення неустойки, судом враховується, що з позовних вимог у справі, за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України, за правовою природою до неустойки відноситься лише позовна вимога про стягнення пені, відтак, суд вирішує питання щодо наявності підстав для зменшення виключно цієї вимоги.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з пунктом 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17 зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази та обставини справи в їх сукупності, з урахуванням наведених положень законодавства, встановивши наявність обставин, які мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій або їх зменшення у конкретному випадку та того, заборгованість за договором, на які нараховані спірні у справі штрафні санкції відповідачем в добровільному порядку не сплачена, а сплачена - 03.07.2020 лише на підставі рішення господарського суду від 03.02.2020, докази скрутного фінансового становища відповідача до матеріалів справи не долучено, а порядок надходження коштів відповідача не залежить від позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

3. Крім того, за порушення строків оплати поставлено товару, позивачем на підставі пункту 5.5. Договору, яким визначено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів, нараховано % за користування грошовими коштами: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 107,77 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 6663,53 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 46,52 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 2865,83 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 140,24 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 8639,04 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019: 40 % річних за період з 25.01.2020 по 31.01.2020 у розмірі 350,60 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 21597,10 грн.

Відповідно до пункту 7.1. Договорів останні набирають чинності з моменту підписання їх сторонами і діють до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Тобто, сторонами в договорі визначено, що нарахування за порушення строків оплати, зміненої процентної ставки на підставі статті 625 Цивільного кодексу України здійснюється до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за договорами, які виконані 03.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 250 від 03.07.2020.

Аргументи відповідача про застосування практики Верховного Суду у справі № 444/9519/12 до спірних правовідносин, відхиляються судом, з огляду на те, що правовідносини у справі № 444/9519/12 виникли на підставі кредитного договору, а в справі № 911/2026/20 - з договору поставки, тобто, до зазначених правовідносин застосовується різні норми матераліального права, що виключає можливість застосування викладеної у постанові Верхоного Суду від 28.03.2018 позиції до спірних правовідносин у справі № 911/2026/20.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 40% та 96% зазначає, що він арифметично вірний.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за подання позовних заяв, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов (вх. № 2038/20 від 16.07.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" (08124, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гурівщина, вул. Київська, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, просп. Соборності, буд. 15, ) 6381,54 грн. (шість тисяч триста вісімдесят одна гривня п`ятдесят чотири копійки) пені, 645,13 грн. (шістсот сорок пять гривень тринадцять копійок) 40 % річних, 39740,50 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок гривень п`ятдесят копійок) 96 % річних, 2033,30 грн. (дві тисячі тридцять три гривні тридцять копійок) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.11.2020.

Суддя С.О. Саванчук