УХВАЛА

м. Київ

10.11.2020Справа № 910/14476/20

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (0100, м. Київ, пл. Івана Франка, 5)

до Української державної корпорації по транспортному будівництву "Укртрансбуд" (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 3)

про стягнення 201 024,54 грн.

Cуддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Української державної корпорації по транспортному будівництву "Укртрансбуд" про стягнення 201 024,54 грн.

В обґрунтування позивних вимог Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (надалі - позивач) зазначило, що Українська державна корпорація по транспортному будівництву "Укртрансбуд" (надалі - відповідач) своєчасно не вносила плату за спожиту теплову енергію, в результаті чого в останнього утворилася заборгованість за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року у сумі 180 823,13 грн. Також позивачем нараховані штрафні санкції за не вчасне виконання грошового зобов`язання у вигляді пені в сумі 8 466,42 грн а також 3% річних у сумі 5 938,74 грн та інфляційні втрати у сумі 5796,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14476/20 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

26.10.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що вимоги позивача у загальній сумі 112 075,81 грн виникли протягом ліквідаційної процедури відповідача, а відтак нараховані в порушення ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства та не могли бути сплачені ліквідатором, тому що не були заявлені до банкрута та не є витратами, пов`язаними у справі про банкрутство.

09.11.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання позивача про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив та про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши клопотання позивача про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив, суд дійшов висновку про його задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Одночасно, судом в контексті означеного враховано, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

За приписами ч. 2, 6 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

В обґрунтування поданого клопотання про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем було направлено на його адресу відзив 23.10.2020, який надійшов до канцелярії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 30.10.2020. Внаслідок обмежень, запроваджених КМУ з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), позивач не встигає підготувати відповідь на відзив у строк, визначений судом, а відтак просить його продовжити.

Враховуючи вищенаведене, з метою виконання завдань господарського судочинства та дотримання його основних засад, виходячи з обов`язку суду здійснювати розгляд справи в межах розумного строку, суд дійшов висновку щодо можливості задоволення клопотання позивача про продовження встановленого судом строку для подання відповіді на відзив.

Що стосується клопотання позивача про розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

За приписами п.п. 5 - 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як встановлено судом, предметом заявленого позову є стягнення заборгованості у розмірі 201 024,54 грн, яка утворилась у відповідача внаслідок несвоєчасної оплати спожитої теплової енергії в період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року.

Таким чином, оскільки предметом заявленого позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у даному спорі суд не вважає такими, що вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 119, 234, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про продовження строку для подання відповіді на відзив.

2. Продовжити позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив до 16.11.2020.

3. Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвала набирає чинності 10.11.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин