РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2020Справа № 910/9551/20

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЦЕ ЛОГІСТИК Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНИЙ КОВОРКІНГ"

про стягнення 55 000,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЦЕ ЛОГІСТИКС Україна" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНИЙ КОВОРКІНГ" про стягнення 55 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди нежитлового приміщення 306-320-2 від 06.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9551/20 та призначено засідання на 31.07.2020.

21.07.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

31.07.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 18.09.2020.

18.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 призначено розгляд справи на 23.10.2020.

В судове засідання 23.10.2020 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 23.10.2020 представник відповідача з`явився, заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.10.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між ТОВ «АЦЕ ЛОГІСТИКС УКРАЇНА», як Суборендар та ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КОВОРКІНГ» як орендар було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення №06-320-2 від 06 березня 2020 року (далі - Договір).

Відповідно до предмету Договору Орендар зобов`язується передати, а Суборендар прийняти у строкове платне користування нежиле приміщення разом із частиною площ загального користування, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул.. Генерала Алмазова, б. 18/7, Сектор О, офіс 6 (далі - Об`єкт оренди).

Згідно з пунктом 2.1. Договору факт передачі об`єкта Суборендарю підтверджується виключно актом прийому-передачі в оренду об`єкта (надалі - Акт), який підписуються сторонами в обумовлену дату. До дати зазначеної в Акті орендар зобов`язується провести наступні роботи: встановлення перегородки з міжкімнатними дверима, встановлення кондиціонеру, встановлення ролетів або жалюзей. Сторонами було погоджено дату передачі Об`єкта оренди - 16.03.2020 року.

Відповідно до п. 5.5. Договору Позивач вніс забезпечувальний платіж у розмірі 55 000, 00 гривень, що підтверджується листом від 06.03.2020 про відсутність фінансових претензій Відповідача до Позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» було введено карантин на територі України з 12 березня 2020 року. Цією ж постановою з 17 березня 2020 року почали вводитись обмежувальні заходи з метою захисту від поширення нової коронавірусної інфекції (COVID 19).

Позивач зазначив, що не міг прийняти приміщення в користування, в зв`язку із введенням карантиних заходів.

16.03.2020 ТОВ «АЦЕ ЛОГІСТИКО УКРАЇНА» шляхом надіслання електронного листа повідомило про відсутність можливості прийняття приміщення в наслідок введення обмежувальних заходів для запобіганню поширення коронавірусу на території України та з проханням повернути забезпечувальний платіж за Договором.

У відповідь на даний електронний лист було отримано від Відповідача розрахунки щодо виконаних робіт на Об`єкті оренди та розрахунок «простою офісу» з 06.03.2020 по 16.03.2020 року, однак жодного підтвердження понесення таких витрат та підстав нарахування простою додано не було.

Позивач обґрунтовує свої вимоги, тим що відповідач зобов`язаний був виконати передбачені Договором роботи (п. 2.1 Договору), що є в свою чергу вартістю Договору. Крім того умовами договору не передбачено таке поняття як «простій офісу».

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що забезпечувальний платіж не підлягає поверненню в зв`язку із односторонньою відмовою позивача від договору.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до частин 4, 6 статті 762 Цивільного кодексу України, наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Або наймач може бути звільнений від плати за весь , протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»» від 13.04.2020 р.), встановлено, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУШ-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.

17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла закон, яким були внесені зміни в Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні». Карантин був включений в список форс-мажорних обставин.

Відповідно до постанови ВГСУ від 01.12.2011 у справі № 10/238-24/127: «Обставини, що є причиною неможливості використовувати найняте майно наймачем, можуть бути пов`язані як з діяльністю наймодавця (якщо, наприклад, майно терміново знадобилося самому наймодавцеві), так і з певними об`єктивними обставинами (проведення ремонту майна внаслідок його пошкодження третіми особами тощо).

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку що зобов`язання позивача щодо прийняття Об`єкту оренди було припинено внаслідок введення обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби законодавством України, а не з будь-яких інших підстав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОВОРКІНГ» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 14-Б, ідентифікаційний код 43185173) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЦЕ ЛОГІСТИКС Україна» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 15, ідентифікаційний код 43525483) грошові кошти в розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн.., судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.10.2020.

Суддя В.І. Мельник