УХВАЛА

м. Київ

09.11.2020Справа № 910/16387/20

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21»

про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про:

- визнання незаконною відмову Ініціативної групи ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" та Правління ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" включення в Порядок Денний Бюлетеню (письмового опитування співвласників) Загальних Зборів ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" 01.08.2019 розгляду питання/пропозиції позивача про затвердження форми/моделі/ порядку Самозабезпечення/Самоуправління ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" без приєднання ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" до АОСББ «Відпочинок», з передачею функцій з Утримання та Експлуатації б.21 позивачу на безоплатній основі з обґрунтованим розміром щомісячного внеску для забезпечення Утримання та Експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території б. АДРЕСА_1 в розмірі 5,69 грн/м2;

- визнання необґрунтованим затверджений Рішенням Загальних Зборів ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" 01.08.2019, оформлений Протоколом № 1 від 16.08.2019, щомісячний внесок співвласників б.21 для забезпечення Управління, Утримання та Експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території б.21 вул. Петрицького в розмірі 12,75 грн/м2: « 3.2. щомісячний внесок для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в pозмipi 12,75 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення»;

- скасування Рішення Загальних Зборів в частині щомісячного внеску в розмірі 12.75 грн/м2, затвердженого відповідачем Протоколом №1 Загальних Зборів ОСББ б. 21 від 16.08.2019 від: « 3.2. щомісячний внесок для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в pозмipi 12,75 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення».

Вказана позовна заява з доданими до неї документами сформована заявником в системі "Електронний суд" 25.10.2020 та зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 26.10.2020 за вх. № 16387/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали, а саме надати докази сплатити судового збору у розмірі 6 306,00 грн та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

04.11.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій викладено пояснення щодо надання позивачем достатніх доказів про неможливість сплати судового збору та обґрунтування щодо реалізації прав позивача на доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу, що питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору вирішено судом та відмовлено у задоволенні клопотання, про що була постановлена ухвала суду від 02.11.2020.

Отже, на виконання вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 02.11.2020 щодо усунення недоліків, позивачем не надано докази сплати судового збору у розмірі 6 306,00 грн.

Таким чином, у встановлений судом строк, позивач не усунув зазначені недоліки з врахуванням положень ст. 174 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, визначений в ГПК України обов`язок заявника сплатити судовий збір за подання позову до суду не є обмеженням права на доступ до правосуддя, а невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами, у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно із ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За наведених обставин, оскільки позивачем не усунуто недоліки поданого позову у строк, встановлений судом, відповідна позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд зазначає, що частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи заявнику.

Додаток: позовна заява вих.№ б/н від 25.10.2020 з доданими до неї документами.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 09.11.2020.

Суддя О.В. Гулевець