номер провадження справи 35/123/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 Справа № 908/2005/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» (72030, Запорізька обл., Михайлівський р-н, с. Тимошівка, вул. Калініна, б. 1-Б)

до відповідача-2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до відповідача-3 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства

за участю представників сторін:

від позивача: Штабовенко Д.В., ордер серія АР №1019430 від 05.08.2020;

ОСОБА_1 , особисто;

від відповідача-1: Стасік А.І., ордер серія АР №1023152 від 09.09.2020;

від відповідача-2: Бабенко Г.О., ордер серія АР №1023151 від 09.09.2020;

від відповідача-3: Бабенко Г.О., ордер серія АР №1023206 від 09.09.2020;

СУТЬ СПОРУ:

05.08.2020 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру статутного капіталу та визначення розмірів часток учасників товариства.

05.08.2020 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/2005/20, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 10.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2005/20, присвоєно справі номер провадження 35/123/20. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.09.2020.

Ухвалою суду від 09.09.2020 суд задовольнив заяви про відкладення підготовчого засідання поданні відповідачем-1та відповідачем-2, відклав підготовче засідання на 06.10.2020.

Ухвалою суду від 06.10.2020 закрито підготовче провадження у справі №908/2005/20 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 22.10.2020.

В судовому засіданні 22.10.2020 оголошувалася перерва до 27.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішеннями господарського суду від 20.08.2014 у справі №908/2428/14 та від 07.12.2017 у справі №1937/17 визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Лан» від 03.04.2014 (протокол №1) та від 19.12.2014 (протокол №4), якими зі складу учасників ТОВ «Лан» виключено ОСОБА_1 . Позивач звернувся до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо поновлення його у складі засновників, проте йому було відмовлено через новий перерозподіл часток між учасниками ТОВ «Лан» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що належним способом захисту його прав та інтересів є визначення в судовому порядку розміру статутного капіталу та розміру часток учасників товариства.

Відповідач-1 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов на адресу суду 10.09.2020. в обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем не обґрунтовано, які саме його права порушено, та яким чином обраний спосіб захисту допоможе їх відновленню.

Крім того, відповідач посилається на те, що 07.06.2016 відповідачем-1 за заявою ОСОБА_4 останньому було виплачено його частину у статутному капіталі. Дії щодо виплати частки в статутному капіталі ОСОБА_4 не оскаржувалися, що свідчить про фактичне визнання позивачем припинення його корпоративних прав.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачі 2 та 3 проти позову заперечили з аналогічних підстав, що викладені в письмових відзивах, які надійшли до суду 10.09.2020. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що відомості про позивача як про учасника ТОВ «Лан» відсутні в Єдиному державному реєстрі…, що свідчить про відсутність у нього корпоративних прав, а відтак позивачем не доведено факту порушення його прав.

Крім того, відповідачі зазначають про пропущення позивачем строку позовної давності.

Просять відмовити в задоволенні позову.

В судому засіданні 27.10.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно - апаратного комплексу "Акорд".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного суду від 18.12.2019 у справі №0840/3447/18 встановлено наступне:

« 12. Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», оформленим протоком № 1 від 03 квітня 2014 року, ОСОБА_1 виключено зі складу учасників товариства.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», оформленим протоком № 2 від 03 квітня 2014 року, внесено зміни до Статуту ТОВ «ЛАН», а саме зазначено, що засновниками товариства та його учасниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з частками у статутному фонді товариства по 1/2.

13. 20 травня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено зміни щодо складу учасників ТОВ «ЛАН» та виключено відомості про ОСОБА_1 як учасника товариства.

14. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20 серпня 2014 року у справі № 908/2428/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 березня 2015 року, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», оформлене протоком № 1 від 03 квітня 2014 року, у частині виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 .

15. Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», оформленим протоком № 4 від 19 грудня 2014 року, ОСОБА_1 повторно виключено зі складу учасників товариства.

16. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року у справі № 908/1937/17 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», оформлене протоком № 4 від 19 грудня 2014 року, у частині виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 та внесення відповідних змін у Статут ТОВ «ЛАН» і реєстраційні документи товариства.

17. 26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою про проведення реєстраційних дій щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «ЛАН» стосовно зміни засновників товариства (запис № 2000036 від 2014 року) та поновити позивача у складі засновників. До заяви було надано засвідчені копії рішень Господарського суду Запорізької області від 20 серпня 2014 року у справі № 908/2428/14 та від 07 грудня 2017 року у справі № 908/1937/17.

18. Листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 02 серпня 2018 року № 01.18/01/1911 позивачеві повідомлено про неможливість виконати вказані судові рішення і внести відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19. Вказана відмова обґрунтована тим, що реєстраційна дія щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЛАН» була проведена на підставі двох рішень загальних зборів товариства від 03 квітня 2014 року, оформлених протоколами № 1 та № 2. Водночас рішенням Господарського суду Запорізької області від 20 серпня 2014 року у справі № 908/2428/14 рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 1 від 03 квітня 2014 року, визнане недійсним у частині виключення позивача зі складу учасників ТОВ «ЛАН», а у частині інших позовних вимог - відмовлено. Рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН», яке оформлено протоколом № 2 від 03 квітня 2014 року, не оскаржувалось і є чинним.

У зв`язку з зазначеним відповідач вказав, що провести скасування реєстраційної дії № 2000036 згідно з рішенням суду про визнання недійсним одного з рішень загальних зборів учасників ТОВ «ЛАН» неможливо.».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.08.2014 у справі № 908/2428/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 також встановлено, що «У матеріалах реєстраційної справи ТОВ "ЛАН" № 1_089_000036_48 є протокол № 2 від 03.04.2014 р. загальних зборів учасників ТОВ "ЛАН" (а.с.104-105). Порядком денним визначено питання: внесення змін до статуту ТОВ "ЛАН". Прийнято рішення: 1. Записати зміни до статуту ТОВ "ЛАН", розділ 1 "Загальні положення" п. 1.2 наступним чином: засновниками товариства та його учасниками є фізичні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 2. У розділі 4 "Майно, прибуток" п. 4.5 записати наступним чином: частки учасників у статутному фонді товариства рівні і складають по 7000 грн., або по 1/2 частині, ОСОБА_2 - 7000 грн., ОСОБА_3 - 7000 грн. 3. Державну реєстрацію змін до статуту ТОВ "ЛАН" доручено директору ТОВ "ЛАН" ОСОБА_2 .

Також у реєстраційній справі є протокол № 3 від 03.04.2014 р. загальних зборів учасників ТОВ "ЛАН" (а.с.105) із порядком денним: про правомірність прийнятого рішення щодо змін до статуту ТОВ "ЛАН". Відповідно до даного протоколу запропоновано провести держану реєстрацію змін у статуті ТОВ "ЛАН" - зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "ЛАН".

20.05.2014 р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, відповідно до п. 1.2 розділу 1 "Загальні положення" статуту ТОВ "ЛАН", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "ЛАН" (протокол № 2 від 03.04.2014 р.), засновниками товариства і його учасниками є фізичні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . В пункті 4.5 розділу 4 "Майно, прибуток товариства" статуту зазначено, що частки учасників у статутному фонді рівні і складають по 7000 грн., або по 1/2 частині: ОСОБА_2 - 7000 грн., ОСОБА_3 - 7000 грн.».

Крім того, 27.03.2015 загальними зборами учасників ТОВ «Лан» прийнято рішення (оформлене протоколом №5 від 27.03.2015), яким, зокрема, затверджено розмір та порядок проведення виплат ОСОБА_1 з одночасним повідомленням про наявність судового спору по справі №6-42990ск14 за позовом ТОВ «Іскра Плюс» до ОСОБА_5 та ТОВ «ЛАН» про стягнення збитків в сумі 189232 грн. та можливості судового стягнення та відповідного зменшення вартості частки. До 19.12.2015 року провести наступні виплати ОСОБА_1 :

- внесок в статутний фонд - 4666,67 грн.

- частина нерозподіленого прибутку товариства за 2014 рік - 145566,67грн.

- вартість частки в майні підприємства - 813531,92 грн. Оподаткування виплат провести у відповідності з вимогами Податкового кодексу України.

Відповідні виплати здійснені платіжними дорученнями №130 від 07.06.2016, №131 від 07.06.2020, №132 від 07.06.2016 (копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи).

Позивач звернувся до суду з вимогою визначити розмір статутного капіталу ТОВ «Лан» в розмірі 14000,00 грн та визначити розміри частки учасників ТОВ «Лан» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 4666,67 грн, що становить по 33,34% статутного капіталу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Приписами ст. 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист прав і свобод в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, приписами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, було рекомендовано з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу в правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічні приписи містяться і в постанові пленуму Верховного Суду України в постанові від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відсутній серед учасників ТОВ «Лан», його частка в статутному капіталі не визначена, що серед іншого підтверджується і відомостями ЄДР.

Окрім цього, корпоративні права позивача були припинені на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Лан», оформленого протоколом № 2 від 03.04.2014 та рішення загальних зборів учасників ТОВ «Лан», оформленого протоколом № 5 від 27.03.2015.

Згідно статті 54 Закону України «Про господарські товариства» (чинного на час прийняття вищевказаних рішень) при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартісні частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 0840/3447/18 було встановлено, що 12.05.2016 позивач звернувся до ТОВ «Лан» із заявою про виплату частки майна товариства у розмірі 963 764 грн, та 07.06.2016 йому було виплачено вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі у вказаній сумі.

Тобто, з моменту отримання вартості частини майна ТОВ «Лан» пропорційно до розміру частки позивача, ТОВ «Лан» фактично виконані умови статті 54 Закону України «Про господарські товариства», а право власності на корпоративні права позивача припинилися в передбаченому законодавством порядку.

Положеннями п. 2.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» зазначено, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Отже, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Лан», оформлене протоколом № 2 від 03.04.2014, та рішення загальних зборів учасників ТОВ «Лан», оформлене протоколом № 5 від 27.03.2015, якими внесено зміни до Статуту щодо складу засновників товариства, на цей час є чинними, мають обов`язковий характер для позивача, право власності на корпоративні права - частку у статутному капіталі ТОВ «Лан» припинено у встановленому законодавством порядку.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, ОСОБА_1 не є учасником товариства та використав свої корпоративні права шляхом отримання вартості частки майна, у зв`язку з чим його корпоративні права припинені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя О.А. Топчій