УХВАЛА

10 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 24/5005/10848/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гейєр Алли Вікторівни

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020

у справі за заявою Фізичної особи - підприємця Джирова Діоніса Геннадійовича

до боржника Фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 затверджено грошову винагороду ліквідатора банкрута по справі №24/5005/10848/2012 арбітражного керуючого Козаченка В.М. за період з 19.05.2018 по 19.05.2019 на загальну суму 90 621, 37 грн. за рахунок боржника - Гейєр Алли Вікторівни .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 року у справі №24/5005/10848/2012, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020, клопотання арбітражного керуючого Козаченка В.М. №27/02-20 від 11.06.2020 про стягнення з Гейєр Алли Вікторівни грошових коштів у сумі 90 621, 37 грн - задоволено.

30.10.2020 Фізична особа-підприємець Гейєр Алла Вікторівна (далі - ФОП Гейєр А.В.) звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою б/н від 30.10.2020 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 у справі № 24/5005/10848/2012.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 24/5005/10848/2012 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого,

Ткаченко Н.Г., Білоуса В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 05.11.2020.

Дослідивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, залишення касаційної скарги без руху чи її повернення скаржнику, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини 3 статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ФОП Гейєр А.В. оскаржує постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 про стягнення з Гейєр Алли Вікторівни на користь арбітражного керуючого Козаченка В.М. грошових коштів у сумі 90 621, 37 грн, яка є грошовою винагородою, нарахованою Козаченку В.М. як ліквідатору банкрута на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019 визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII з наступними змінами; Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14 травня 1992 року N 2344-XII.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо стягнення грошової винагороди, що нараховується арбітражному керуючому як ліквідатору банкрута.

Виходячи з норм частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення їх касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, ФОП Гейєр А.В. необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 у справі № 24/5005/10848/2012 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України та частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 24/5005/10848/2012 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гейєр Алли Вікторівни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї документами (у тому числі квитанцію №1195125 від 30.10.2020 на суму 2 102,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко