ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2643/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 18) в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, 166)

до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області (09500, Київська обл., Таращанський р-н, м. Тараща, вул. Шевченка, буд. 7)

про стягнення 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах,

Без виклику представників сторін

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про стягнення 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що позивачем було надано відповідачу в період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 101097,95 грн., що підтверджується відповідними актами звірки розрахунків за послуги зв`язку, надані пільговим категоріям населення. Проте, всупереч вимогам законодавства, відповідачем не було здійснено розрахунок за надані телекомунікаційні послуги, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, і судові витрати покласти на відповідача.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену позивачем у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" позовною заявою до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про стягнення 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.09.2020 р. було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належить відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

05.10.2020 р. до господарського суду Київської області від ПАТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" надійшло клопотання № 11/157 від 01.10.2020 р. (вх. № 21330/20 від 05.10.2020 р.) про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме - копію акту звіряння заборгованості за період з 01.01.2020 р. до 31.05.2020 р. (станом на 09.09.2020 р.) на суму 101097,95 грн. та листа № 11/134 від 09.09.2020 р. з доказом надіслання на адресу відповідача.

Також 05.10.2020 р. до господарського суду Київської області від ПАТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" надійшло клопотання № 11/158 від 01.10.2020 р. (вх. № 21335/20 від 05.10.2020 р.) із зазначенням адреси для направлення процесуальних документів у даній справі.

12.10.2020 р. до господарського суду Київської області від Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області надійшов відзив на позовну заяву № 2007 від 02.10.2020 р. (вх. № 22069/20 від 12.10.2020 р.), відповідно до якого відповідач зазначав, що компенсацію пільг з послуг зв`язку виключено з державних програм, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». Отже, в 2020 році не передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг з послуг зв`язку. Поряд з цим, у 2017 році були внесені зміни до постанови № 256 від 04.03.2002 р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», а саме - виключити компенсаційні виплати на пільги з послуг зв`язку з даної постанови, у зв`язку з цим управління не укладало договір з ПАТ «Укртелеком» для відшкодування витрат за надані пільги з послуг зв`язку. Розрахунки за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. з позивачем не проводилися, заборгованість за зазначений період відсутня. Водночас, відповідач вказував, що в управлінні відсутній рахунок для здійснення таких виплат, а законодавством не визнано управління соціального захисту головним розпорядником коштів. Поряд з цим відповідач відзначив, що Управління соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації є бюджетною установою. З урахуванням зазначеного, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

19.10.2020 р. до господарського суду Київської області від ПАТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" надійшли пояснення № 11/165 від 16.10.2020 р. (вх. № 22620/20 від 19.10.2020 р.), відповідно до яких позивач зазначав, що надання пільг з послуг зв`язку гарантовано громадянам України Конституцією та Законами України. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Держава, на виконання функції з соціального захисту населення, встановила певним категоріям осіб пільги з оплати послуг зв`язку, та взяла на себе зобов`язання компенсувати втрати доходу провайдерів, операторів телекомунікаційних послуг, понесені ними внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів. До компетенції відповідача належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Таращанського району, а тому саме через відповідача держава діє у спірних правовідносинах, та саме відповідач зобов`язаний проводити розрахунки з позивачем, як організацією - надавачем послуг зв`язку, за надані особам, які мають пільги з їх оплати, послуги. Посилання відповідача на відсутність в обліку вказаної заборгованості, не оформлення відповідачем зі своєї сторони розрахунків за формою № 2-пільга за спірний період та не погодження її в актах звіряння розрахунків за формою № 3-пільга, не свідчить про невиконання своїх зобов`язань позивачем. Відповідач зобов`язаний здійснити розрахунки з позивачем щодо послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. в розмірі 101097,95 грн., а відсутність договору, бюджетного фінансування, внесення змін до законодавства та ухилення відповідача від виконання відповідних функцій, не є підставою для звільнення його від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання з відшкодування позивачу вартості наданих послуг.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком", як оператор телекомунікації, на виконання вимог законодавчих актів надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, які мають на це право.

Як визначено ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання; державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства" та інших законодавчих актів для певних категорій споживачів встановлені пільги з оплати за послуги зв`язку.

За приписами п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст.13, п. 18 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (ст.ст. 5, 6) та учасникам війни (ст.ст. 8, 9) надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв`язку. Абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів, а для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

Водночас, ч. 6 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, надаються пільги, передбачені статтею 13 цього Закону для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, 50-процентна знижка плати за користування телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14) надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема: пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 17, 18, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31 статті 20.

Пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 частини першої статті 20, надаються дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт. Дружинам (чоловікам) зазначеної категорії померлих громадян видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" встановлено пільги у розмірі 50-відсоткової знижки з оплати за користування квартирним телефоном ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членам їх сімей, які проживають разом з ними.

Вдови (вдівці) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та члени їх сімей, які перебувають на їх утриманні, користуються пільгами, передбаченими пунктами 6-9 статті 6 цього Закону.

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що багатодітним сім`ям надаються такі пільги: позачергове встановлення квартирних телефонів. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів.

З системного аналізу вказаних вище положень законодавства, якими закріплено державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та їх реалізація, слідує, що визначеному законодавчо імперативному обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, відповідає обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

На виконання вимог законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, ПАТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком", як оператором телекомунікації, за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на території Таращанського району на загальну суму 101097,95 грн., на підтвердження чого суду надано копії розрахунків видатків на відшкодування витрат за січень 2020 року по травень 2020 року, пов`язаних з наданням пільг, а також копії актів звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям населення між ПАТ "Укртелеком" Київської обласної філії та головним розпорядником коштів місцевого бюджету Управління соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації (форма 3-пільга) за спірний період, а саме - станом на 01.02.2020 р., станом на 01.03.2020 р., станом на 01.04.2020 р., станом на 01.05.2020 р., станом на 01.06.2020 р.

За доводами позивача, надання пільг певним категоріям громадян при оплаті послуг зв`язку (телекомунікаційних послуг) передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законом України "Про охорону дитинства", однак відповідач, у порушення законодавчих приписів, за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. не провів розрахунки за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах, а також не склав актів звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга", які, відповідно, були складені позивачем та надані/направлені відповідачу з метою отримання компенсації за понесеними витратами.

За період з січня по травень 2020 року позивач передавав розрахунки за формою "2-пільга" та акти за формою "3-пільга" відповідачу. У підтвердження вказаних обставин позивачем надано до матеріалів справи копії листів та описів вкладення щодо їх направлення, а саме - № 82і250/58-253 від 11.02.2020 р., № 82і250/58-360 від 11.03.2020 р., № 82ы250/58-453 від 06.04.2020 р., № 82ы250/58-567 від 06.05.2020 р., № 82ы250/58-665 від 04.06.2020 р. Також зазначені розрахунки та акти були направлені на електронну пошту Управління соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації (). Втім, відповідач належним чином оформлені та підписані акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги за відповідний період позивачу не повертав.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 11/94 від 14.07.2020 р. на суму 143438,14 грн.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 1573 від 21.07.2020 р., відповідної до якого відповідач зазначив, що Управління соціального захисту населення заперечує проти суми, пред`явленої у претензії, та повідомляє, що компенсацію пільг з послуг зв`язку виключено з державних програм, відповідно до Законів України «Про державний бюджет на 2019 рік», «Про державний бюджет на 2020 рік» та постанови № 256 від 04.03.2002 р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». У 2019 та 2020 роках не передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг з послуг зв`язку, а в 2017 році були внесені зміни до постанови № 256 від 04.03.2002 р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», а саме - виключити компенсаційні виплати на пільги з послуг зв`язку з даної постанови, в зв`язку з цим управління не укладало договір з ПАТ «Укртелеком» для відшкодування витрат за надані пільги з послуг зв`язку, розрахунки протягом 2019 року та 2020 року не проводилися, заборгованість за зазначений період відсутня.

Оскільки відповідач не відшкодував витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, позивач просить стягнути з Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р., у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" і звернулось з даним позовом до суду.

Слід зазначити, що п. 20-4 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать, зокрема, пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування; Отже, вищевказаною нормою визначено, що до видатків місцевих бюджетів належать видатки на пільги з послуг зв`язку, зокрема, громадянам, на яких поширюються такі пільги відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства".

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 р. № 535 Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг "2-пільга", та Інструкції про порядок її заповнення (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.10.2007 р. за № 1172/14439) затверджено форму для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг "2-пільга", за якою підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або ТХТ-формату, яка була чинною до 31.07.2020 р.

За приписами ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заявлена позивачем до стягнення з відповідача грошова сума фактично є витратами підприємства, які воно понесло, надаючи послуги окремим категоріям громадян за пільговими тарифами, встановленими державою у відповідних Законах України.

Проте, всупереч наведених вище приписів закону відповідач не виконав своїх зобов`язань з компенсації понесених позивачем витрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у спірному періоді на суму 101097,95 грн.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів відшкодування відповідачем витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за спірний період, матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

Заперечення відповідача щодо підстав відсутності укладеного з позивачем договору про порядок відшкодування витрат на надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян за рахунок коштів місцевого бюджету на 2020 рік відхиляються судом, оскільки обов`язок по оплаті наданих позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у відповідності до зазначених вище норм законодавства покладено на відповідача - Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області, як розпорядника коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідного району.

Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 16.01.2020 р. у справі № 911/1165/19.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, затримка бюджетного фінансування не може бути підставою для не оплати наданих послуг, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р., відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для звільнення від виконання вказаних зобов`язань.

Також слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, в Рішенні від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим, держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію, інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих абонентам - пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" видатків на ці зобов`язання не було передбачено, оскільки фінансові зобов`язання держави виникли не з наведеного Закону, а із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним у цьому законодавстві особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 911/4249/16.

З приводу доводів відповідача про те, що в 2017 році були внесені зміни до постанови КМУ № 256 від 04.03.2002 р. щодо виключення з переліку державних програм соціального захисту населення компенсаційних виплат на пільги з послуг зв`язку, слід зазначити, що відповідні зміни внесені на підставі Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" від 20.12.2016 р. № 1789-VIII, яким доповнено ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України пунктом 20-4, відповідно до якого до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, про що вже зазначено вище.

Отже, з 01.01.2017 р. фактично відбулася зміна джерела фінансування визначених законодавством пільг на послуги зв`язку, а саме - замість фінансування з державного бюджету вказані витрати мають фінансуватись з місцевих бюджетів.

Оскільки телекомунікаційні послуги на пільгових умовах ПАТ "Укртелеком" надано не з власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, то у результаті уповноважений на те державою орган - Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області, в силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 р. у справі № 924/781/17.

Зокрема, Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що "безумовному обов`язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг".

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" про стягнення з Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області 101097,95 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2020 по 31.05.2020 р., є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Отже, названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Суд відзначає, що решта пояснень сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. Шевченка, 7, код 03193659) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, код 21560766) 101097 (сто одну тисячу дев`яносто сім) грн. 95 коп. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16.11.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна