СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. Справа № 905/507/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В. , суддя Шевель О.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства "Покровськтепломережа" (вх.№2281/Д2) на рішення господарського суду Донецької області від 29.07.2020 (повний текст складено 03.08.2020 суддею Черновою О.В. у приміщенні господарського суду Донецької області) у справі №905/507/20

за позовом Комунального підприємства "Покровськтепломережа", м.Покровськ Донецької області,

до Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області, м.Покровськ Донецької області

про визнання договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.01.2020 №190 укладеним, у редакції позивача, -

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Покровськтепломережа" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області про спонукання укласти договір про закупівлю теплової енергії за державні кошти. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на не проведення відповідачем процедури закупівлі теплової енергії на 2020 рік за переговорною процедурою згідно з Законом України "Про публічні закупівлі" та ухилення від укладання договору на закупівлю теплової енергії на 2020 рік, укладання якого, на думку позивача, є обов`язковим. Нормативно свої вимоги позивач обґрунтував частиною 3 ст.179, частиною 2 ст.275 Господарського кодексу України, ст.19, 24 Закону України "Про теплопостачання", ст.35 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.4, 20, 162-164, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України.

18.06.2020 позивач звернувся до господарського суду з заявою (вх.№11-687) про уточнення позовних вимог (прийнятою судом першої інстанції), в якій просив суд визнати договір про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.01.2020 №190, укладеним між Комунальним підприємством "Покровськтепломережа" та відділом освіти Покровської міської ради, який діє з 01.01.2020 по 31.12.2020, у редакції позивача, додавши проект договору.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.07.2020 у справі №905/507/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд мотивував його тим, що укладення відповідачем договору про закупівлі теплової енергії виникає лише у випадку проведення відповідної процедури закупівлі з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", тому відсутність проведення останнім такої процедури закупівлі зумовлює відсутність обов`язку у відповідача укладати відповідний договір. Разом з цим, позивач у межах даної справи не обґрунтував наявність у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу) на укладення спірного договору та порушення цього права з боку відповідача, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.01.2020 №190, укладеним у редакції позивача.

Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 29.07.2020 у справі №905/507/20 і прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідач у справі повинен був ужити усіх можливих заходів щодо проведення відповідної процедури закупівлі і, як результат, укласти договір, тому що це його обов`язок за законом. А позивач у свою чергу не може бути залежним від обставин, на які він не може впливати, але це не означає, що його право не порушується. КП «Покровськтепломережа» належить право на укладання відповідного договору на купівлю теплової енергії за Законом України «Про теплопостачання», і саме з метою захисту свого порушеного права підприємство звернулось до суду. Заявник вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам позивача стосовно здійснення усіх можливих заходів захисту порушених прав, а також не знайшла своєї правової оцінки та обставина, що позивач не мав законних підстав припинити постачання теплової енергії соціально значимим об`єктам міста (школи, дитячі садки).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 поновлено Комунальному підприємству "Покровськтепломережа" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 29.07.2020 у справі №905/507/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Покровськтепломережа" (вх.№2281/Д2) на рішення господарського суду Донецької області від 29.07.2020 у справі №905/507/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 19.10.2020 об 11:30 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 12.10.2020 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

15.10.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання (вх.№9857) про долучення доказів до матеріалів справи, в якому зазначає, що на докази укладення договору №190 від 17.08.2020 між відділом освіти Покровської міської ради Донецької області та КП «Покровськтепломережа» не були надані до суду першої інстанції, оскільки обставини, на підтвердження яких вони надані, не існували під час розгляду справи судом першої інстанції. Посилаючись на частину 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, просить суд долучити до матеріалів справи копію договору №190 від 17.0.9.2020 між відділом освіти Покровської міської ради Донецької області та КП «Покровськтепломережа».

У зв`язку з перебуванням 19.10.2020 у відпустці судді-доповідача Пуль О.А., яка визначена протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020 для розгляду справи №905/507/20, та відсутності правових підстав, визначених частиною 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для передачі справи для повторного автоматизованого розподілу, розгляд справи, призначений на 19.10.2020 об 11:30 год., перенесено на 05.11.2020 о 10:00 год.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2020 у зв`язку з хворобою судді Білоусової Я.О. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А., судді Тарасової І.В., судді Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 задоволено клопотання Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/507/20, яке відбудеться 05.11.2020 о 10:00 год., у режимі відеоконференції. Доручено Красноармійському міськрайонному суду Донецької області забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/507/20.

У судовому засіданні 05.11.2020, яке проходило у режимі відеоконференції, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача (заявник апеляційної скарги) у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання 05.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.258).

Розглянувши клопотання (вх.№9857) про долучення доказів до матеріалів справи, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для їх прийняття під час апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника, а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Частиною 1, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від заявника, а також підтвердження такими доказами фактів, на які учасники справи посилаються у підтвердження своїх доводів та вимог.

Колегія суддів зазначає, що наданий до суду апеляційної інстанції новий доказ - договір №190 від 17.08.2020, не був предметом розгляду під час ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки взагалі не існував на момент прийняття оскаржуваного рішення, а тому суд апеляційної інстанції не приймає такий доказ до розгляду.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

03.01.2019 між Відділом освіти Покровської міської ради (замовник) та Комунальним підприємством "Покровськтепломережа" (учасник) укладено договір про закупівлю теплової енергії за державні кошти №190, відповідно до пункту 1.1. якого предметом даного договору є закупівля теплової енергії в гарячій воді і пара (теплова енергія) замовником у необхідних йому обсягах згідно з додатком №1 на умовах, передбачених договором. Найменування предмета закупівлі - код за ДК 021:2015-09320000-8 - "Пара, гаряча вода та пов`язана продукція" (послуги з постачання теплової енергії). Кількість послуг за цим договором: 4715 Гкал (пункт 1.3. договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору тарифи на момент укладання договору встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 28.12.2017 №1529 "Про внесення змін до Постанови від 30.04.2015 №1424" та складають: для потреб бюджетних установ - 1195,83 грн за 1 Гкал (без ПДВ), з ПДВ 1435,00 грн. Сума цього договору становить 6766200,00 грн, у тому числі ПДВ 1127700,00 грн. Ціна договору визначається з урахуванням Податкового кодексу України (пункт 3.2 договору).

У розділі 5 договору сторони погодили порядок здійснення оплати.

Відповідно до пункту 6.1 договору строк надання послуг: протягом 2019 року.

Пунктом 6.2 договору визначені місця поставки (передачі) товарів.

За приписами пункту 11.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін, поширює дію відносин, що склались між сторонами з 01.01.2019 і діє у частині постачання теплової енергії до 31.12.2019 включно, а у частині розрахунків за спожиту теплову енергію - до їх повного здійснення.

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку.

Рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №389 від 09.10.2019 вирішено розпочати опалювальний сезон 2019-2020 у дитячих дошкільних установах, лікувально-профілактичних та навчальних закладах, для населення та інших категорій споживачів після 16.10.2019 у разі зниження середньодобової температури зовнішнього повітря +8 С протягом трьох діб.

Актами про підключення до централізованого опалення від 16.10.2019, від 28.10.2019 та від 29.10.2019 підтверджується подання теплової енергії за місцями згідно з пунктом 6.2 договору.

Позивач у листі №08/53 від 15.01.2020, адресованому відповідачу, зазначив про необхідність укладання договору про закупівлі теплової енергії за державні кошти та попередив про припинення постачання теплової енергії у разі його не укладення з 01.03.2020 (а.с.64).

Листом №08-201 від 04.02.2020 позивач направив відповідачу рахунки та акти виконаних робіт за фактичне споживання теплової енергії у січні місяці 2020 на суму 1413671,93 грн, повідомив відповідача про необхідність погашення існуючої заборгованості у розмірі 27605363,88 грн.

Листом №08/198 від 04.02.2020 позивач повторно зазначив про необхідність укладання договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти та зазначив про розгляд питання по відключенню або обмеженню постачання теплової енергії установам відповідача (а.с.68), який отримано останнім - 06.02.2020 (а.с.71).

20.02.2020 позивач у повідомленні №08-250 про припинення постачання теплової енергії повідомив відповідача про припинення подачі теплової енергії установам відповідача з 10 години 24.02.2020 через не укладання договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти (а.с.72).

02.03.2020 року позивачем складено акт про контрольне зняття показань витрат теплової енергії (а.с.60).

Посилаючись на не проведення відповідачем процедури закупівлі теплової енергії на 2020 рік за переговорною процедурою згідно з Законом України "Про публічні закупівлі" та ухилення від укладання договору на закупівлю теплової енергії на 2020 рік, укладання якого, на думку позивача, є обов`язковим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За приписами частини 1 ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 3 Цивільного кодексу України презюмує свободу договорів разом із рівністю учасників цивільних відносин, а також справедливість, добросовісність та розумність як загальні засади цивільного законодавства.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Можливість вимагати укладення договорів у судовому порядку законодавчо закріплюється тільки в зобов`язаннях щодо укладення господарських договорів.

Зокрема, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина 3 ст.179 Господарського кодексу України).

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, заявник вважає, що відповідач повинен був вижити усіх можливих заходів щодо проведення відповідної процедури закупівлі та укласти договір, оскільки за вимогами ст.179, 275 Господарського кодексу України, ст.24 Закону України «Про теплопостачання» укладення договору на постачання теплової енергії є обов`язковим, а не проходження відповідачем відповідної процедури закупівлі теплової енергії, і, як наслідок, не укладення договору, свідчить про порушення прав позивача.

Статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю - це договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Пунктами 11, 37 частини 1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону; учасником процедури закупівлі/спрощеної закупівлі (далі - учасник) є фізична особа, фізична особа - підприємець чи юридична особа - резидент або нерезидент, у тому числі об`єднання учасників, яка подала тендерну пропозицію/пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

До замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад (пункт 1 частини 1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до частини 1 ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідач - Відділ освіти Покровської міської ради Донецької області є замовником у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі", застосування положень якого є для відповідача обов`язковим при здійснені закупівлі товарів, робіт і послуг.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівля здійснюється відповідно до річного плану.

Статтею 13 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовники можуть, як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, застосовувати переговорну процедуру закупівлі.

Переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі. За результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю (частини 1,4 ст.40 Закону України "Про публічні закупівлі").

Матеріали справи не містять доказів проведення Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області процедури закупівлі шляхом застосування переговорної процедури за предметом закупівлі: код за ДК 021:2015-09320000-8 - "Пара, гаряча вода та пов`язана продукція" (послуги з постачання теплової енергії).

Також відсутні у матеріалах справи докази участі позивача як учасника у вказаній процедурі закупівлі.

Отже, господарський суд, урахувавши вищезазначені норми чинного законодавства та обставини справи, дійшов правильного висновку, що укладання відповідачем договору про закупівлю теплової енергії виникає лише у випадку проведення відповідної процедури закупівлі з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", тому відсутність проведення останнім відповідної процедури закупівлі зумовлює відсутність обов`язку у відповідача укладати відповідний договір.

Щодо обраного позивачем способу захисту колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 цієї статті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18, за змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Така правова позиція закріплена також у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №922/3442/19.

Отже, позивачем не обґрунтовано наявність у нього права (охоронюваного законом інтересу) на зобов`язання іншої сторони на укладення спірного договору та порушення цього права з боку відповідача, оскільки укладення договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти потребує дотримання обома сторонами процедури його укладення, у зв`язку з чим господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.01.2020 №190 укладеним, у редакції позивача.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не надав належну оцінку доказам позивача стосовно здійснення усіх можливих заходів захисту порушених прав та не надав оцінки тій обставині, що позивач не мав законних підстав припинити постачання теплової енергії соціально значимим об`єктам міста, колегія суддів зазначає, що позивач не конкретизує, які саме докази не оцінені господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, і, яким чином неможливість припинення постачання теплової енергії соціально значимим об`єктам, встановлена законом, впливає на права позивача.

Згідно зі ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Матеріалами справи підтверджується, що у ході розгляду даної справи господарський суд у відповідності до ст.7, пункту 4 частини 5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, учасникам справи були створені умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ст.195 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, судом апеляційної інстанції не встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права у розумінні частини 2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України або порушення норм процесуального права, які згідно з частиною 3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Покровськтепломережа" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.07.2020 у справі №905/507/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.11.2020.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова

Суддя О.В. Шевель