ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2775/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників:

від позивача: Веретеннік О.М. (на підставі довіреності); Чернієнко О.В. (на підставі ордеру);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Веретеннік Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 );

до відповідача: Національний університет "Одеська морська академія" (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8)

про стягнення 25170 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 25.09.2020 року позивач - Фізична особа-підприємець Веретеннік Андрій Олександрович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №2875/20 до відповідача - Національного університету "Одеська морська академія", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25 170 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором №1 від 23.04.2020 року в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2775/20 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 21.10.2020 року о 16:30 год.

19.10.2020 року до суду від ректора Національного університету "Одеська морська академія" надійшла заява про визнання позову (вх№27833/20), в якій відповідач повідомляє, що проти факту надання послуг позивачем за договором від 23.04.2020 року не заперечує та повністю визнає позовні вимоги. В той же час, відповідач звертає увагу на те, що НУ «ОМА» утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, бо є бюджетною установою, і розрахунково-касове обслуговування здійснює лише через органи Державної казначейської служби України. Кожне бюджетне фінансове зобов`язання НУ «ОМА» підлягає реєстрації в органах Державної казначейської служби України. Так, оплата договірних правовідносин з надання послуг опосвідченню (огляд) навчального аварійно-рятувального устаткування, що мали місце між НУ «ОМА» та Позивачем, є бюджетним фінансовим зобов`язанням, однак органами Державної казначейської служби України не було зареєстровано та взяте на облік, що також стало наслідком відсутності оплати за отриманні послуги.

У судовому засіданні від 21.10.2020 року, з метою з`ясування належних повноважень ректора НУ «Одеська морська академія» на подання заяви про визнання позову, судом було оголошено перерву до 02.11.2020 року о 13:45.

У судовому засіданні від 02.11.2020 року представником позивача було надано суду клопотання (вх.№ГСОО 29213/20) про долучення до матеріалів справи доказів повноваження ректора НУ «Одеська морська академія».

У судовому засіданні 02.11.2020р. представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв. Позов відповідачем визнано в повному обсязі, про що зазначено у відзиві на позовну заяву, з огляду на що, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 23.04.2020 року між Національним університетом «Одеська морська академія» (замовник) та ФОП Веретеннік Андрієм Олександровичем (виконавець) було укладено договір №1 (договір), відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги згідно коду ДК 021-20-3 «Послуги з технічного огляду та випробування», а саме освідчення аварійно-рятувального майна навчально-тренажерного центру підготовки плавскладу «Виживання в екстремальний умовах на морі»,перелік робіт та кошторис викладені у додатку №1.

Згідно п.2.1 Договору, загальна сума Договору складає 25170,00 без ПДВ. Виконавець є платником єдиного податку.

У п. 2.3 Договору, сторонами було погоджено, що оплата здійснюється на підставі акту наданих послуг та рахунку, протягом 7 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

П.3.2 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний, зокрема прийняти якісно надані послуги та оплатити їх вартість.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині зобов`язань до їх повного виконання сторонами. (п. 6.1 Договору).

Згідно додатку до Договору №1, сторонами був узгоджений кошторис по освідченню аварійно-рятувального майна навчально-тренажерного центру підготовки плавскладу «Виживання в екстремальних умовах на морі», в якому визначений перелік послуг та загальна сума за їх виконання в розмірі 25170 грн.

30.04.2020 року між сторонами був складений та підписаний акт наданих послуг №04-2 про те, що виконавцем були надані послуги на загальну суму 25170 грн.

На підставі зазначеного, позивачем був виставлений відповідачу рахунок-фактура №04-07 від 30.04.2020 року на суму 25170 грн, між тим, як зазначає позивач, в порушення своїх зобов`язань за договором відповідачем надані послуги оплачені не були, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №1 від 23.04.2020 року є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2020 року між Національним університетом «Одеська морська академія» (замовник) та ФОП Веретеннік Андрієм Олександровичем (виконавець) було укладено договір №1, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги згідно коду ДК 021-20-3 «Послуги з технічного огляду та випробування», а саме освідчення аварійно-рятувального майна навчально-тренажерного центру підготовки плавскладу «Виживання в екстремальний умовах на морі», перелік робіт та кошторис викладені у додатку №1.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги на суму 25170 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом наданих послуг №04-2 від 30.04.2020 року (а.с.14).

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У п. 2.3 Договору, сторонами було погоджено, що оплата здійснюється на підставі акту наданих послуг та рахунку, протягом 7 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Так, судом встановлено, що в порушення умов договору №1 від 23.04.2020 року, за надані позивачем послуги відповідач не розрахувався, у зв`язку з чим станом на день подання позову у нього виникла заборгованість у сумі 25170 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт сплати відповідачем наданих послуг на суму 25170 грн., в матеріалах справи відсутні.

Між тим, статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідач визнав позов в повному обсязі, про що останнім вказано у заяві за вх.№27833/20 від 19.10.2020 року (а.с.23-24), підписаній ректором НУ «Одеська морська академія» Міюсовим М.В.

Враховуючи, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міюсов Михайло Валентинович значиться як керівник Національного університету «Одеська морська академія» та обмежень на повноваження представляти інтереси відповідача не має, у суду відсутні підстави для неприйняття вищезазначеної заяви про визнання позову.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Крім того, суд також враховує, що за приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

З огляду на викладене, враховуючи що договір №1 від 23.04.2020 року є чинним та в судовому порядку недійсним не визнаний, в матеріалах справи наявні докази його виконання, а позов в повному обсязі визнано відповідачем суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Веретеннік Андрія Олександровича про стягнення з відповідача 25 170 грн., що є оплатою за отримані ним послуги.

З урахуванням викладеного, враховуючи задоволення судом позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.129,130,191,232,236-238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Національного університету "Одеська морська академія" (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, ) на користь Фізичної особи-підприємця Веретеннік Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 25 170 /двадцять п`ять тисяч сто сімдесят/ грн., а також 2102 /дві тисячі сто дві/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 09 листопада 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська