ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2576/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглядаючи справу №916/2576/20

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (вулиця Попудренка, будинок 46/2, місто Київ, 02000, )

про стягнення 46846,87 грн., розірвання договору та виселення

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" про стягнення 46846,87 грн., розірвання договору та виселення.

Ухвалою від 03.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, засідання призначено на 05.10.2020.

05.10.2020 протокольно відкладено розгляд справи на 21.10.2020.

21.10.2020 протокольно відкладено розгляд справи на 02.11.2020.

02.11.2020 складено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на надання відповідачеві у строкове платне користування нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 92,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 67, - згідно з Договором оренди від 30.04.2013 №71/4. Надалі додатковими угодами продовжено дію договору та змінено площу об`єкта оренди. Зазначає, що у відповідача існує заборгованість з орендної плати в істотному розмірі станом на 28.07.2020 заборгованість становить 43935,64 грн. за період з 16.10.2019 по 28.07.2020 (7 місяців).

Просить також стягнути 2911,23 грн. пені відповідно до п.5.2. Договору оренди.

Зазначає, що договір слід розірвати на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України, ч.3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», виселити відповідача з нежилих приміщень.

Відповідач відзив не надав, у судові засідання не з`явився, представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

П.4 ч.6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між позивачем та відповідачем було підписано договір оренди нежилих приміщень №71/4 від 30.04.2013, який був викладений у новій редакції від 23.09.2013 (а.с.8-10) (далі Договір).

Відповідно до Договору, який укладений між Департаментом комунальної власності (далі Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бріллар» (далі Орендар, відповідач) Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення першого поверху загальною площею 187,6 кв.м., які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Успенська (вулиця Чичеріна), будинок 67 (далі об`єкт оренди) (п.1.1. Договору). Термін дії Договору 10 років: з 23.09.2013 до 23.09.2023 (п.1.3.).

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку до цього Договору, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 1558,88 грн. (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Відповідно до п.2.4. Договору Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. Згідно з п.2.5. Договору розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків, передбачених цим Договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до п.4.1. Договору вказані у п.1.1. приміщення Орендодавцем передаються Орендарю виключно для використання під розміщення кабінету лікаря-нарколога та реабілітаційного центру для осіб з фізичними та розумовими вадами.

Згідно з п.4.7. Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що у разі невнесення Орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, Орендодавець має право відмовитися від Договору оренди і вимагати повернення об`єкта оренди.

30.04.2013 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду (а.с.18).

Позивач зазначає про наявність заборгованості за період з 16.10.2019 року по 28.07.2020, яка складає 43935,64 грн.

Відповідачем не спростовано наявність заборгованості, зокрема, не надано доказів її погашення.

З урахуванням ціни оренди, наданого Додатку до Договору (розрахунок орендної плати у новій редакції а.с.22) та наданого розрахунку заборгованості, вказана сума заборгованості у розмірі 43935,64 грн., включає в себе 10 щомісячних орендних платежів.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 43935,64 грн.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Положеннями ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст. 285 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) Орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Частиною 4 вказаної статті встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

При цьому порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна щодо несплати протягом законодавчо визначеного строку (три місяці) платежів за користування орендованим нерухомим майном, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку.

У разі звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати протягом трьох місяців позивачу необхідно довести факт такої несплати та її триваючий характер (протягом трьох місяців).

Зазначене відповідає правовій позиції ВС, викладеній у постанові від 13.11.2019 по справі № 908/1399/17 (№ в ЄДРСР 85972214).

Згідно з положеннями статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також, ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Таким чином, вимога про розірвання договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч.1 ст.548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України встановлено, що пеня є одним із різновидів штрафних санкцій, які учасник господарських зобов`язань повинен сплатити за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

Суд, перевіривши розрахунок пені у розмірі 2911,23 грн., встановив його правильність та прийшов до висновку про стягнення пені.

Стосовно вимоги позивача про виселення відповідача суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Цьому кореспондує положення ч.1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 204, 202, 525, 530, 548, 610, 611, 612, 625, 655, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 230 ГК України, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (вулиця Попудренка, будинок 46/2, місто Київ, 02000, ) про стягнення 46846,87 грн., розірвання договору та виселення, - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (вулиця Попудренка, будинок 46/2, місто Київ, 02000, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, , р/р НОМЕР_1 ) 46846,87 грн. заборгованості, 2911,23 грн. пені, 6306,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Розірвати договір оренди від 30.04.2013 №71/4 (викладений у новій редакції 23.09.2013), укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (вулиця Попудренка, будинок 46/2, місто Київ, 02000, ).

4. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (вулиця Попудренка, будинок 46/2, місто Київ, 02000, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, ) з нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 187,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Успенська (Чичеріна), 67.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені в судовому засіданні 02.11.2020р. Повний текст рішення складений та підписаний 09 листопада 2020 р.

Суддя Р.В. Волков