УХВАЛА

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 916/1655/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 і

рішення Господарського суду Одеської області від 25.03.2020, у справі

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства інфраструктури України,

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 (повний текст складено 25.09.2020) і рішення Господарського суду Одеської області від 25.03.2020 у справі № 916/1655/18, подана 13.10.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

02.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" надійшли заява про повернення касаційної скарги та заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ") у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

У касаційній скарзі Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" викладено обставини справи № 916/1655/18, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржених судових рішень. Водночас передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) у касаційній скарзі скаржником не зазначено та не наведено її (їх) обґрунтування.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Касаційну скаргу підписано від імені Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" начальником Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Широковим М. А. На підтвердження наявності повноважень у Широкова М. А. подавати касаційну скаргу від імені Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" заявником до касаційної скарги додано копію довіреності від 20.12.2019 № 12110.

Однак, як вбачається зі змісту вказаної довіреності, Широков М. А., начальник Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", має право здійснювати саме представництво інтересів підприємства, зокрема, у судах, що не є підтвердженням його права на участь у справі в порядку самопредставництва відповідно до частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, доказів наявності статусу адвоката у Широкова М. А. не надано.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей, що Широков М. А. уповноважений представляти інтереси Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", немає.

Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у колегії суддів відсутня можливість перевірити наявність наведених документів у матеріалах страви.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що для усунення недоліків касаційної скарги Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" необхідно подати уточнену касаційну скаргу із зазначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) подання цієї скарги, а також подати документи, що посвідчують повноваження Широкова М. А. для звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в порядку представництва або ж самопредставництва Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (положення про відокремлений підрозділ юридичної особи тощо).

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 287, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 і рішення Господарського суду Одеської області від 25.03.2020 у справі № 916/1655/18 залишити без руху до 30.11.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай