ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.11.2020 Справа № 904/48/20

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВЕРСЬКА-9" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/48/20

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВЕРСЬКА-9", м.Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/48/20 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (далі-ОСББ)"ТВЕРСЬКА-9" відмовлено в задоволенні позову про визнання права власності на підвальне приміщення №220, загальною площею 121,5 кв.м., розташоване у будинку 9 по вул.Тверській у місті Дніпрі та скасування запису про право власності Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради в частині об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 1, внесеного 15.08.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- не погодившись з рішенням суду, ОСББ"ТВЕРСЬКА-9" подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну та резолютивну частини цього рішення, визнати за власниками квартир будинку 9 по вул.Тверській у м.Дніпрі право власності на зазначений вище б"єкт, визнати незаконним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №11/13, а також скасувати вказаний вище запис ;

- одночасно скаржником подано клопотання, в якому останній просить звільнити його від сплати судового збору, а у разі відмови в задоволенні цього клопотання розглянути клопотання про відстрочення такої сплати;

- в клопотанні скаржник посилається на те, що предметом позову є захист соціальних прав співвласників багатоквартирного будинку, а розмір судового збору є значним для позивача, що вимагатиме від нього відмовитися від здійснення планових необхідних ремонтних робіт для здійснення оплати судового збору при тому, що перед ОСББ існує заборгованість по внесках на управління будинком.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

В п.4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З ч.3 ст.6 Закону зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Щодо досліджуваної справи, то скаржником при поданні апеляційної скарги доказів сплати судового збору не надано.

При цьому з урахуванням вимог позовної заяви сума судового збору, яка повинна бути сплачена має складати 8916грн ((5944грн - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) х 150%).

Клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору та про відстрочення такої сплати за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У даному випадку, умови, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення або для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому саме лише посилання скаржника на те, що розмір судового збору є значним для нього та наявність заборгованості по внесках на управління будинком не може слугувати підставою для звільнення та відстрочення сплати судового збору в порядку, передбаченому наведеною нормою.

Посилання скаржника в клопотанні на те, що предметом позову є захист соціальних прав співвласників багатоквартирного будинку є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм права.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Між тим, предметом спору у даній справі є визнання права власності, що в розумінні положень наведеної не підпадає під поняття "соціальний захист" та регулюється іншими нормами права.

Відповідно до ст.174, ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, залишається без руху.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

- апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВЕРСЬКА-9" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/48/20 залишити без руху;

- надати скаржнику строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі

Суддя І.Л.Кузнецова