ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/622/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К., розглянувши справу в судовому засіданні

За позовом Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь Трейд"

про стягнення 102 000,00 грн.

Учасники судового процесу:

від позивача: Плигаль І.Ю.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл" про стягнення 102 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив порядок проведення процедури законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, тендерів, внаслідок чого на відповідача накладено штраф у розмірі 51 000,00 грн. У зв`язку із цим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 51 000,00 грн. штрафу та 51 000,00 грн. нарахованої пені за прострочення сплати штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/622/20 від 16.03.2020 позовну заяву Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без руху.

06.04.2020 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2020.

Ухвалою суду від 13.04.2020 було відкрито провадження у справі № 911/622/20, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 04.06.2020 судом вирішено здійснювати розгляд справи № 911/622/20 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання у справі № 911/622/20 01.07.2020; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь Трейд".

25.06.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення додаткових матеріалів до справи.

01.07.2020 в судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі та ухвали суду від 04.06.20020 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 01.07.2020 суд оголосив ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 29.07.2020, яка занесена до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення відповідача та третю особу про дату наступного судового засідання, судом складено та направлено на адреси останніх ухвалу-повідомлення від 02.07.2020. Однак, зазначені поштові відправлення були повернуті на адресу суду із поміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення».

29.07.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із посиленням карантинних заходів у відділенні.

В судове засідання 29.07.2020 представник позивача не з`явився, проте про причину неявку повідомив суд заявою. Представники відповідача та третьої особи в друге в судове засідання не з`явилися, вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі та ухвали суду від 04.06.20020 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

29.07.2020 судом вирішено задовольнити клопотання позивача та відкласти підготовче судове засідання на 09.09.2020. При цьому, при визначенні дати наступного судового засідання судом враховано, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 31.07.2020 по 25.08.2020 буде перебувати у щорічній відпустці.

З метою повідомлення учасників судового процесу про дату наступного судового засідання, судом складено та направлено на адреси останніх ухвалу-повідомлення від 30.07.2020.

03.08.2020 до суду надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи в паперовому вигляді, яка була направлено на електронну адресу суду 29.07.2020.

09.09.2020 в судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в третє в судове засідання не з`явилися, вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі та ухвали суду від 04.06.20020 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 09.09.2020, з огляду на закінчення строків підготовчого провадження, визначених ГПК України, судом оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.10.2020.

З метою повідомлення відповідача та третьої особи про дату наступного судового засідання, судом складено та направлено на адреси останніх ухвалу-повідомлення від 10.09.2020.

08.10.2020 в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позов задовольнити повністю, посилаючись на наступне.

За твердженнями позивача, відповідач порушив порядок проведення процедури законодавства про захист економічної конкуренції, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, тендерів. Враховуючи вищенаведене, на відповідача накладено штраф у розмірі 51 000,00 грн., який в свою чергу останнім не сплачено. У зв`язку із цим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 51 000,00 грн. штрафу та 51 000,00 грн. нарахованої пені за прострочення сплати штрафу.

В свою чергу, представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, позовних вимог не оспорив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Представник третьої особи також в жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.10.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема антиконкурентні узгоджені дії.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», антиконкурентними узгодженими діями, зокрема визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Рішенням адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - територіальне відділення, позивач) від 28.03.2019 року №6 у справі №3-19 (надалі - рішення №6) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» (надалі - відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ ТРЕЙД», узгодивши свою поведінку під час підготовки та участі у відкритих торгах із закупівлі ДК 09134200-9 - Дизельне паливо (оголошення № UA-2017-01-31-000352-a), проведених Державним підприємством «Ратнівське лісомисливське господарство», вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, тендерів; накладено на ТОВ «Орлея-Ойл» штраф у розмірі 51 000,00 грн. за порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини рішення № 6.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що позивач, супровідним листом від 01.04.2019 №26/1.34-440 надіслав відповідачу Рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 6 у справі №3-19. Відповідно до змісту зазначеного супровідного листа відповідача проінформовано, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня отримання рішення про його накладення, відповідальність за прострочення сплати штрафу - пеня у розмірі 1,5% від суми штрафу. Разом із тим, зазначений супровідний лист разом із рішенням № 6 було повернуто територіальному відділенню у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем його останньої реєстрації (копія листа та докази направлення наявні у матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Враховуючи неможливість вручення відповідачу прийнятого рішення № 6 за його офіційною адресою, позивачем, 21.09.2019, оприлюднено інформацію про його прийняття в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» за № 181(копія друкованого видання долучена до матеріалів справи).

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем прийнятого позивачем рішення № 6 від 28.03.2019 у справі №3-19, у зв`язку із чим зазначене рішення, станом на момент звернення позивачем із даним позовом, є чинним.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Господарським судом встановлено, що відповідачем, протягом встановлених вищенаведеними нормами закону строків, рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - територіальне відділення, позивач) від 28.03.2019 року №6 у справі №3-19 не виконано, штраф у розмірі 51 000,00 грн. не сплачено. Протилежного суду не доведено, доказів оплати відповідачем штрафу до суду не подано.

Отже, з урахуванням дати офіційного опублікування рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - територіальне відділення, позивач) від 28.03.2019 року №6 у справі №3-19, а саме: 21.09.2019; моменту, з якого вважається рішення врученим, передбаченого ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (10 днів з опублікування), а також, беручи до уваги строк виконання рішення, передбачений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (2 місяці), господарський суд встановив, що строк виконання рішення позивача є таким, що настав 02.12.2019 (21.09.2019+10 днів=01.10.2019; з 02.10.2019 + 2 місяці, з урахуванням того, що 01.12.2019 був вихідним днем). Прострочення почалось з 03.12.2019.

Відповідно до аб. аб. 1, 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Враховуючи несплату штрафу, а також керуючись аб. аб. 1, 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивачем нараховано відповідачу за прострочення штрафу, пеню за період з 03.12.2019 по 05.03.2020, яка становить 71 145,00 грн. Однак, враховуючи те, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 51 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи всі вищенаведені та встановлені судом обставини, оскільки відповідач не виконав чинне рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - територіальне відділення, позивач) від 28.03.2019 року №6 у справі №3-19 та не сплатив штраф у строк, визначений законом, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України 51 000,00 грн. штрафу та 51 000,00 грн. нарахованої пені.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

З урахуванням того, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 24.10.2020 по 30.10.2020 перебувала у відпустці, а з 02.01.2020 по 06.01.2020 включно знаходилася на навчанні, тому повний текст рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл" (місцезнаходження: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Кооперативна, 11; ) в дохід Державного бюджету України за місцезнаходженням платника податків по коду економічної класифікації доходів державного бюджету 21 081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» штраф у сумі 51 000,00 грн. та пеню у розмірі 51 000,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл" (місцезнаходження: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Кооперативна, 11; ) на користь Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67; 0) 2 102,00 грн. судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2020.

Суддя Л.В. Сокуренко