РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2020Справа № 910/8091/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Поліс"

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилу Володимирівну

товариство з обмеженою відповідальністю "Ен-Кор-Лімітед"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

товариство з обмеженою відповідальністю "Цукорпром"

товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

ОСОБА_1

про визнання незаконним і протиправним та скасування наказу

При секретарю судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Гамей В.В. - представник за довіреністю б/н від 27.12.2019,

Більдій А.С. - наказ №0091к від 0611.2018, трудовий договір №07-01/18 від 07.11.2018;

від відповідача: не з`явися;

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дорошенко С.О. - представник за довіреністю №10-07/20 від 10.07.2020;

від третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" до Міністерства юстиції України про визнання незаконним і протиправним та скасування наказу, а саме: визнання незаконним і протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1874/5 від 04.06.2020 "Про задоволення скарги" в частині п.п. 1, 2, 5 даного наказу, якими відповідно скаргу ТОВ "Цукорпром" від 26.02.2020 №26-02/2020 задоволено частково, скасовано рішення від 12.12.2019 року №50190468, прийняте державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.08.2020. Залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилу Володимирівну, товариство з обмеженою відповідальністю "Ен-Кор-Лімітед".

Залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Цукорпром", товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис", ОСОБА_1 .

03.08.2020 на електронну адресу суду від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

04.08.2020 через канцелярію суду третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подала клопотання про відкладення підготовчого засідання, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - клопотання про продовження строку на подання письмових пояснень та про відкладення підготовчого засідання.

В судове засідання 04.08.2020 треті особи 1, 2 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, треті особи 1, 3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явилися, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та відзив, просив суд долучити до матеріалів справи.

Позивач заперечив щодо долучення документів до матеріалів справи та відзиву, просив суд відмовити.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підтримала клопотання відповідача про долучення доказів до матеріалів справи, просив суд задовольнити та долучити відзив до матеріалів справи.

Суд задовольнив клопотання відповідача про долучення доказів до матеріалів справи та долучив відзив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 15.09.2020.

05.08.2020 на адресу суду від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. Та, зазначено, що погоджується та підтримує в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ФК «Поліс».

10.08.2020 на адресу суду від третіх осіб 1,2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву.

03.09.2020 року до канцелярії суду товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" подано позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до Міністерства юстиції України про зобов`язання Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ТОВ "Цукорпром" від 26.02.2020 №26-02/2020.

11.09.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.09.2020 на адресу суд від позивача надійшла відповідь на пояснення третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" і додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

В судове засідання 15.09.2020 з`явилися позивач, відповідач та третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подала два клопотання про зупинення провадження у справі, клопотання про закриття провадження та клопотання про розгляд справи колегією суддів.

Позивач заперечив проти всіх клопотань, поданих третьою особою-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, просив суд відмовити.

Відповідач виніс вирішення всіх клопотань на розсуд суду та не заперечив щодо клопотання третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2416/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 суд відмовив у задоволенні клопотань третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про зупинення провадження у справі, про закриття провадження та про розгляд справи колегією суддів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 06.10.2020 року.

05.10.2020 до канцелярії суду від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судове засідання 06.10.2020 року представники відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1, 2 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1, 3 не з`явилися, хоча про дату та час удового засідання повідомлені належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 просив суд поновити пропущений строк та долучити подані докази до матеріалів справи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про поновлення пропущеного строку за необґрунтованістю та залишив клопотання про долучення доказів без розгляду.

Представники позивача позов підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача заперечив проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Як зазначено позивачем, ТОВ «ФК «Поліс» як іпотекодержатель набуло права власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення 1-го поверху №15а, 156,15в, 15г, XXIX загальною площею 291,9 кв.м. в прибудові літ. "А'-l" до житлового будинку літ. "А-14" у м. Харкові по вул. Двадцять третього серпня, б. 51) шляхом звернення стягнення на нього в позасудовому порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку».

На підставі заяви ТОВ «ФК «Поліс» та долучених до неї документів державним реєстратором Литвиненко Л.В було прийнято рішення від 12.12.2019 року №50190468 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення 1-го поверху №15а, 156,15в, 15г, XXIX загальною площею 291,9 кв.м. в прибудові літ. "А'-l" до житлового будинку літ. "А-14" у м. Харкові по вул. Двадцять третього серпня, б. 51) за ТОВ «ФК «Поліс».

Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» подано до Міністерства юстиції України скаргу у сфері державної реєстрації в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вих. №26-02/2020 від 26.02.2020 року.

Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції' 14.05.2020 року розглянуто скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» від 26.02.2020 року №26-02/2020, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 28.02.2020 року за №6648-33-20, стосовно реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме - нежитлових приміщень 1-го поверху №15а, 156,15в, 15г, XXIX загальною площею 291,9 кв.м. в прибудові літ. "А'-l" до житлового будинку літ. "А-14" у м. Харкові по вул. Двадцять третього серпня, б. 51.

Предметом розгляду скарги були:

- рішення від 18.01.2019 року №№45110595, 45111214, прийняті державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Михайловою Я.О.;

- рішення від 12.12.2019 року №50190468, прийняте державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В.;

- рішення від 27.12.2019 року №50521588, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем.

За наслідками розгляду скарги колегією складено висновок, яким рекомендовано задовольнити скаргу частково. Міністерством юстиції України прийнято рішення, оформлене наказом № 1874/5 від 04.06.2020 року, яким, зокрема: скаргу ТОВ «Цукорпром» від 26.02.2020 року №26-02/2020 задоволено частково; скасовано рішення від 12.12.2019 року №50190468, прийняте державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В.

Так, у п.12 висновку колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або дездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 14.05.2020, колегія дійшла висновку про те, що державний реєстратор Литвиненко Л.В. не додала електронні копії документів, які підлягають обов`язковому виготовленню та розміщенню в Державному реєстрі прав, тому реєстраційні дії вчинено з порушенням вимог статей, 10, 16, 18 Закону та пункту 10 Порядку, у зв`язку з чим, скаргу слід задовольнити частково: оскаржуване рішення від 12.12.2019 №50190468 скасувати, а доступ державному реєстратору Литвиненко Л.В. тимчасово блокувати стороком на 1 (один) місяць.

Спір виник внаслідок частковим не погодження позивача з наказом Міністерства юстиції України № 1874/5 від 04.06.2020 року, який на думку позивача підлягає скасуванню в частині п.п. 1, 2, 5 даного наказу(п.1 Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цуорпром» від 26.02.2020 №26-02/2020 задовольнити частково. п.2 скасувати рішення від 12.12.2019 №50190468, прийняте державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилою Володимирівною. П.5 виконання пункту 2 наказу покласти на Департамент нотаріату та державної реєстрації).

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015, яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

У висновку Колегії Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 14.05.2020 року (щодо розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» від 26.02.2020 №26-02/2020) зазначено, зокрема, що 12.12.2019 державним реєстратором Литвиненко Л.В. зареєстровано заяву в Державному реєстрі прав за № 37488916 (далі - Заява-3) щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення (нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а, 156, 15в, 15г, XXIX загальною площею 291,9 кв.м. в прибудові літ. "A4" до житлового будинку літ. "А-14"), які розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 5,1, яку подано Кривутенком Андрієм Анатолійовичем в інтересах ТОВ «ФК «Поліс». До заяви було додано наступні документи:

- договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машковою Світланою Леонідівною 30.05.2008 зареєстровано в реєстрі за № 1551 ;

- довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. 23.12.2018 року, зареєстровано в реєстрі за № 2221 ;

- вимогу про усунення порушення (в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку») (надіслана ТОВ «Приватофис» та ОСОБА_1 ) від 21.01.2019 № 2.26 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- опис з чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 від 28.01.2019 № 011 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- опис з чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення товариству з обмеженою відповідальністю «Приватофис» від 21.01.2019 № 728 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- відповідь про вручення вимоги про усунення порушення № 2.26 від 21.01.2019 року ТОВ «Приватофис» від 19.03.2019 № 33-К-6679 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- опис з чеком та повідомленням про вручення кур`єрського відправлення ТОВ «Приватофис» від 01.03.2019 № 1498120 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- відповідь про вручення вимоги про усунення порушення № 2.26 від 21.01.2019 року ТОВ «Приватофис» від 29.03.2019 № 29/03/1 (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- звіт про оцінку від 26.11.2019, виданий товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕО ФІНАНС ГРУП» (електронна копія документа відсутня в Державному реєстрі прав);

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» від 27.11.2019 № , отриманий з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- статут TOB «ФК «ПОЛІС», справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. 06.12.2019 зареєстровано в реєстрі за№№ 1899-1901;

- копія протоколу № 08/08/17 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ПОЛІС» (про призначення директором ОСОБА_2 ), справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. 08.08.2017 зареєстровано в реєстрі за № 693, 694;

- протокол загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ПОЛІС» (про надання згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки) від 11.12.2019 № 11/12/19, складений загальними зборами учасників ТОВ «ФК «ПОЛІС»;

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФК «ПОЛІС» від 10.12.2019, сформована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В.;

- копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ПОЛІС», засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірнас І.В. 02.10.2019 зареєстровано в реєстрі за № 296;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФК «ПОЛІС» від 11.12.2019 № сформований з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. 23.12.2018 зареєстровано в реєстрі за№ 2221

- договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, укладений між ТОВ «ФК «ПОЛІС» та публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» 18.11.2015 № 21МБ;

- додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18.11.2015 року, укладену між ТОВ «ФК «ПОЛІС» та публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» 27.11.2015 № 1;

- витяг з додатку 1 до додаткової угоди № 1 від « 27» листопада 2015 року до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від « 18» листопада 2015 року № 1/3;

- постанову Господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі № Б- 39/64-10 (текст якої отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень);

- ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2016 у справі № Б- 39/64-10;

- генеральну угоду, укладену між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 24.10.2007 № 14;

- кредитний договір, укладений між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 24.10.2007 № 15.35-14/07-СК;

- договір про внесення змін до кредитного договору № 15.35-14/07-СК від 24 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 24.10.2007 № 1;

- договір про внесення змін до кредитного договору від 24.10.2007 № 15.35-14/07- СК, укладений між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 23.07.2009 № 2;

- договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко Іриною Олександрівною 12.05.2016 року зареєстровано в реєстрі за№ 861.

Державним реєстратором Литвиненко Л.В. встановлено черговість розгляду заяв та перевірено інформацію в Державному реєстрі прав за критеріями пошуку «прізвище, ім`я, по-батькові/податковий номер».

За результатом розгляду Заяви-3 державним реєстратором Литвиненко Л.В. прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 12.12.2019 № 50190468.

На підставі прийнятого рішення державним реєстратором Литвиненко Л.В. відкрито розділ на об`єкт нерухомого майна (нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ) присвоєно реєстраційний номер 101 зареєстровано право власності за ТОВ «ФК «ПОЛІС» () (номер запису про право власності 34616916) перенесено зі спеціального розділу Державного реєстру прав записи про іпотеку (номер запису 34616927) та про обтяження (номер запису 34616961). Також, державним реєстратором Литвиненко Л.В., у спеціальному розділі Державного реєстру прав, у зв`язку з перенесенням записів про іпотеку та обтяження, зазначені вище, погашені записи № 29908545,29909281.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Згідно із ч.1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За змістом ч.1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав включає, серед іншого: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрацію заяви в базі даних заяв; перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); видачу/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 р. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 р. для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Вищезазначені документи були надані ТОВ «ФК «Поліс» державному реєстратору Литвиненко Л.В. видача заставної іпотечним договором не передбачалась.

Як вбачається з висновку Колегії Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 14.05.2020 року, в ньому колегією встановлено, що ТОВ «ФК «Поліс» надано державному реєстратору Литвиненко Л.В. всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Поліс».

Проте, оскільки державний реєстратор Литвиненко Л.В. не додала електронні копії документів, які підлягають обов`язковому виготовленню та розміщенню в Державному реєстрі прав, тому реєстраційні дії вчинено з порушенням вимог статей, 10, 16, 18 Закону та пункту 10 Порядку, у зв`язку з чим, рішення державного реєстратора Литвиненко Л.В. від 12.12.2019 №50190468 скасовано, а доступ державному реєстратору Литвиненко Л.В. тимчасово блокувати стороком на 1 (один) місяць.

Відповідно до п. 7 ч. 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент проведення реєстраційних дій) державний реєстратор виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав.

Абзацом 2 ч.1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що при прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав.

Пунктом 2 ч. 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав.

Пунктом 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (у редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів, у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.

Не підлягають виготовленню та долученню до заяви електронні копії документів, що пред`являються заявником з метою встановлення його особи, а також електронна копія документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, чи документа, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Суд погоджується з тим, що не додавши до Державного реєстру прав електронних копій наданих позивачем документів, державний реєстратор Литвиненко Л.В. припустилася помилки.

Проте, у позивача відсутні можливості контролювати діяльність держаного реєстратора.

Так, в листі Міністерства юстиції України «Щодо деяких актуальних питань у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 24342/11942-33-18/8.4.4 від 18.06.2018 р. зазначено, що відповідно до положень статей 16 та 17 Закону при прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав. Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.

Тобто процедура виготовлення електронних копій документів може проводитися як під час подачі заяви для проведення державної реєстрації прав, так і під час безпосереднього розгляду документів в процедурі проведення відповідної реєстрації.

Однак слід звернути увагу на непоодинокі випадки, коли у Державному реєстрі прав відсутні електронні копії документи на підставі яких проводилася державна реєстрація прав.

Задля уникнення випадків порушення вищевказаних норм Закону, рекомендуємо державним реєстраторам після завершення процедури державної реєстрації прав перевіряти наявність "завантажених" до Державного реєстру прав електронних копій документів, та, у разі їх відсутності - виготовляти такі копії та додавати їх до вказаного реєстру.

При цьому звертаємо увагу на відсутність необхідності змінювати статус заяви "задоволено" у випадку, коли скановані документи додаються після проведення державної реєстрації прав. У такому випадку послуга надана, заява перебуває у статусі "задоволено" і програмне забезпечення Державного реєстру прав забезпечує можливість додати скановані документи без зміни статусу такої заяви.

Таким чином, Міністерство юстиції України вказало на те, що, якщо скановані документи не додано до Реєстру, це не змінює статусу розгляду заяви (в даному випадку - про проведення державної реєстрації права власності); є технічна можливість «дозавантажити» дані документи.

Тобто, з даного листа не вбачається, що не розміщення сканованих документів у Реєстрі є підставою для скасування реєстраційної дії або зупинення реєстраційної дії.

Більше того, з даного Листа Міністерства юстиції України вбачається, що такий недолік державного реєстратора можливо виправити навіть без зміни статусу розгляду заяви.

Суд зазначає, що державні реєстратори наділені повноваженнями здійснювати певні функції від імені Держави. Громадяни, юридичні особи та інші суб`єкти вправі очікувати від державних органів та інших осіб, які виконують певні функції' від імені держави, належного виконання даними органами та особами своїх функціональних обов`язків.

Недбале ставлення державних органів та уповноважених державою осіб до виконання своїх обов`язків не може мати наслідком порушення прав інших осіб або втручання в такі права.

Як випливає з постанови Верховного Суду від 08.05.2018 року по справі №809/1141/17, «при розгляді питання про скасування рішення державного реєстратора з формальних підстав слід керуватися принципом «пропорційного втручання» у права людини».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" Європейський Суд з прав людини встановлює, що «оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку має місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, та, відповідно, відбувається порушення етапі 1 Першого протоколу Конвенцій).

Відповідно до п.9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 р. під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Так, при прийнятті рішення за результатами розгляду скарги, колегією не враховано, що недбалість з боку державного реєстратора не повинна впливати на права ТОВ «ФК «Поліс».

Також, судом враховано, що не розміщення сканованих документів у реєстрі не було предметом скарги ТОВ «Цукорпром».

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" в повному обсязі

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 76, ч.1 ст. 77, ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним і протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1874/5 від 04.06.2020 "Про задоволення скарги" в частині п.п. 1, 2, 5 даного наказу, якими відповідно скаргу ТОВ "Цукорпром" від 26.02.2020 №26-02/2020 задоволено частково, скасовано рішення від 12.12.2019 року №50190468, прийняте державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В., виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації.

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, будинок 13, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (01021, м. Київ, вул. Шовковична, будинок 42-44; офіс 13-В, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 10.11.2020 року.

Суддя С. М. Мудрий