ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2020 р. Справа№ 910/2619/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Селюк М.Я.

від відповідача: Резніченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг"

на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2020 (повний текст складено 18.05.2020)

у справі № 910/2619/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр "Раївський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр «Раївський» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.І.Ф. Консалтинг» про стягнення 1 022 493, 15 грн. заборгованості, яка складається з 1 000 000 грн основного боргу, 12 493, 15 грн - 3 % річних та 10 000 грн інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано порушенням умов договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 29.05.2019 № 29/05-19 в частині повернення коштів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/2619/20 позов задоволено, з Товариства з обмеженою відповідальністю «К.І.Ф. Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр «Раївський» стягнуто суму основного боргу у розмірі 1 000 000,00 грн., 3 % річних у розмірі 12 493,15 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 337,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач порушив свої договірні зобов`язання щодо повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 000 000,00 грн., оскільки факт передання йому коштів підтверджений матеріалами справи, а описка в даті повернення грошових коштів не може бути підставою для скасування зобов`язання.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «К.І.Ф. Консалтинг» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права - ст.ст. 215, 217, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 238 ГПК України і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник послався на недійсність положення п. 3.1 договору в силу ст. 203 ЦК України. На думку скаржника визначати окремо недійсність положення даної частини договору не потрібно з урахуванням ч. 2 ст. 215 ЦК України, а дострокове повернення фінансової допомоги є правом позичальника у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 1049 ЦК України. Термін виконання зобов`язання настає з 01.06.2020 у відповідності до п. 2.3 договору.

Позиції інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 справу №910/2619/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу ТОВ "К.І.Ф. Консалтинг" залишено без руху; надано скаржнику строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за правильними реквізитами у встановленому порядку та розмірі, а також надання належних доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу.

25.08.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг" надійшла заява про усунення недоліків (з описом вкладення на адресу суду від 01.07.2020), до якої додано платіжне доручення №1 від 01.07.2020 про зарахування судового збору на реквізити Північного апеляційного господарського суду та опис вкладення поштової кореспонденції, який свідчить про направлення апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг" на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі № 910/2619/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 23.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 розгляд справи відкладено на 07.10.2020.

В судовому засіданні 07.10.2020 оголошено перерву до 04.11.2020, про що присутніх у засіданні представників позивача та відповідача повідомлено під розписку.

12.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, які залучені до справи і враховані судом.

03.11.2020 судом повідомлено представників сторін за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що свідчать долучені до матеріалів справи телефонограми, які прийняті представником позивача - Селюк М.Я. та представником відповідача - Резніченко А.О., про те, що судове засідання призначене на 04.11.2020 не відбудеться у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Демидової А.М. та повідомлено про дату та час наступного судового засідання - 10.11.2020 о 09:30.

Частиною 6 статті 120 ГПК України передбачено, що суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Розпорядженням керівника Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4296/20 від 09.11.2020 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 справу № 910/2619/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Ходаківська І.П. - головуючий, Владимиренко С.В., Євсіков О.О.

Ухвалою суду від 09.11.2020 вказаною судовою колегією прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "К.І.Ф. Консалтинг" на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі № 910/2619/20.

У судове засідання 10.11.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив їх відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

29.05.2019 між ТОВ «Агроцентр «Раївський» (надавач) та ТОВ «К.І.Ф. Консалтинг» (підприємство) укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 29/05-19.

За умовами цього договору:

Розділ 2. Умови надання допомоги:

- поворотна фінансова допомога надається надавачем підприємству до 01.06.2020 включно в сумі 128 750,00 євро в гривневому еквіваленті національної валюти України згідно курсу НБУ на дату перерахування (п.п. 2.1, 2.3).

Розділ 3. Порядок повернення допомоги:

- поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в строк до 01.06.2019 включно (п. 3.1).

На виконання умов п. 2.3 договору позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 000 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 07.06.2019 № 466, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.18).

Листами від 05.08.2019 № 43-19 та від 15.08.2019 № 15-19 (а.с.19-22) позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, але відповіді на свої звернення не отримав.

24.12.2019 позивач направив відповідачу претензію № 24/12 про сплату суми боргу, що підтверджується описом вкладення від 27.12.2019 та накладною 675 (а.с.23-24).

Залишення претензії без задоволення і стало підставою для звернення ТОВ «Агроцентр «Раївський» з позовом у даній справі.

Заперечуючи проти позиву, відповідач послався на те, що зобов`язання повернути грошові кошти могли виникнути лише 07.06.2019, так як кошти були надані саме в цей день, проте в договорі датою повернення є 01.06.2019, а тому на думку відповідача договір є недійсним і в позові слід відмовити повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір № 29/05-19 від 29.05.2019 за своєю правовою природою є договором позики, який підпадає під правове регулювання норм § 1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 1 000 000 грн відповідач отримав 07.06.2019 (платіжне доручення № 466 від 07.06.2019), що сторонами не заперечується.

В п. 3.1 договору зазначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в строк до 01.06.2019 включно, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо його (строку) відповідності договірним умовам. При цьому, судом беруться до уваги пояснення представників сторін у судовому засіданні 10.11.2020 про те, що вказана у п. 3.1 договору дата повернення коштів фактично є опискою.

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку про те, що укладеним сторонами договором № 29/05-19 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 29.05.2019 не встановлений строк повернення позики.

Водночас вищевказана помилка (описка) у договорі не звільняє відповідача від його обов`язку повернути позику на вимогу позикодавця, враховуючи таке.

В силу приписів ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини і зібрані у справі докази, господарський суд першої інстанції встановив факт неповернення відповідачем у повному обсязі отриманої ним від позивача поворотної фінансової допомоги за договором №29/05-19 від 29.05.2019, із вимогами про повернення якої позивач звертався до відповідача (листи від 05.08.2019, від 15.08.2019 та претензія від 24.12.2019).

Доказів повернення фінансової допомоги відповідачем суду матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, в силу вимог частини другої цієї статті, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням зазначеного вище, колегія вважає вмотивованим висновок місцевого господарського суду про стягнення з відповідача суми отриманої позики та застосування норм матеріального права в частині нарахування на суму боргу та стягнення із відповідача інфляційних втрат за жовтень та листопад 2019 року, а також січень 2020 року в сумі 10 000 грн та 3 % річних за період з 20.09.2019 по 18.02.2020 в сумі 12 493, 15 грн, які нараховані з дотриманням наведених вище норм, виходячи з дати отримання відповідачем другого листа (вимоги про повернення суми отриманої фінансової допомоги).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на недійсність п. 3.1 договору колегією відхиляються у зв`язку з недоведеністю існування обставин, які за умовами статей 203, 215 ЦК України, були б підставою для визнання цієї частини правочину недійсною.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути й оцінити ті ж самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає і судові витрати за її подання покладаються судом на скаржника відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/2619/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "К.І.Ф. Консалтинг".

4. Матеріали справи № 910/2619/20 повернути до господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 10.11.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков