ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Справа№ 925/1022/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2., Сучило (ордер ЧК№170276 від 28.09.2020);

від відповідача 1: ОСОБА_1.

від відповідача 2: Чубин О.М. (ордер ЧК №152520 від 13.10.2020)

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.08.2020 року про забезпечення позову

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

у справі №925/1022/20 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом ОСОБА_2

до 1. ОСОБА_1 ,

2. Об`єднаного садівничого товариства "Славутич"

про визнання неправомірним та скасування протоколу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 до господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 та до Об`єднаного садівничого товариства "Славутич", в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати протокол загальних зборів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" () від 01.08.2020.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" () з метою уникнення вчинення дій щодо незаконного внесення змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.08.2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" (19772, Черкаська область, Золотоніський район, с. Коробівка, ).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів із забезпечення позову позбавить заявника ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Суд вважає, що заявником підтверджено, що внаслідок дій з внесення у Єдиний державний реєстр змін щодо іншого керівника товариства захист прав заявника стане неможливим, тому суд у відповідності до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що доводи позивача належним чином не вмотивовані, ґрунтуються лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення виконання рішення суду без вжиття заходів про забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ініціювання відповідачем ОСОБА_1 вчинення реєстраційних дій щодо ОСТ «Славутич» без наведення відповідного обґрунтування та матеріальних доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 29.09.2020 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року розгляд справи було відкладено до 13.10.2020 року

01.10.2020 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.10.2020 року відповідач 1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Представники позивача заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали оскарження, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів оскарженої ухвали, в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивач вказував, що 18.07.2020 відбулися загальні збори членів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич". На зборах були присутні 215 осіб, що становило 61% від загальної кількості членів товариства. Відповідно до положень Статуту збори вважаються правомірними.

На даних зборах було обрано нового голову правління Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" - ОСОБА_3 , за якого проголосувало 213 осіб. Зміни про нового керівника були внесені до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.08.2020. На даний час головою правління Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" є ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.07.2020.

Як зазначає позивач, в подальшому 01.08.2020 колишнім головою Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" ОСОБА_1 без будь-яких на те повноважень були проведені фіктивні збори щодо переобрання голови Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" - ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . Дані збори були проведені без попередження членів правління товариства, без повідомлення членів товариства та проведено голосування за нового голову. Згідно з протоколом від 01.08.2020 головою Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" обрано - ОСОБА_1 . Як доказ про проведення незаконних загальних зборів ОСОБА_1 заявник надав відеозапис даних зборів, який скопійований з ютуба.

Заявник вказує, що у Статуті Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" визначено, що загальні збори членів товариства та його окремих дільниць скликаються правлінням товариства та його окремої дільниці двічі на рік з повідомленням членів товариства та його окремої дільниці. Оголошення про проведення зборів вивішується на інформаційному стенді товариства та його окремої дільниці не пізніше, як за 30 календарних днів до дати проведення зборів. Позачергово загальні збори членів товариства скликаються правлінням товариства на вимогу не менше повного складу членів правління однієї окремої дільниці. Позачергово загальні збори членів окремої дільниці товариства скликаються правлінням окремої дільниці товариства на вимогу не менше 1/3 членів цієї дільниці, але, як стверджує заявник, вказаних дій зроблено не було.

Відразу після отримання інформації про проведення зборів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" та зміну голови товариства, заявник звернувся до ОСОБА_1 щодо надання копії протоколу Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" від 01.08.2020 для ознайомлення з ним. Але ОСОБА_1 проігнорував звернення заявника та інших членів товариства та не надав копію протоколу від 01.08.2020. Як зазначає заявник, сам факт ненадання копії протоколу проведення загальних зборів членів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" підтверджує протиправність дій колишнього голови товариства ОСОБА_1 , який усіма незаконними діями намагається стати керівником Об`єднаного садівничого товариства "Славутич".

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 здійснив нотаріальне посвідчення протоколу загальних зборів членів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" від 01.08.2020, проте надати суду підтвердження даних дій не має змоги оскільки довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються виключно фізичним та юридичним особам, за доручення яких вчинялись нотаріальні дії. З метою внесення змін до державного реєстру щодо зміни керівництва членів Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" відповідач намагався подати оспорюваний протокол державному реєстратору, проте у зв`язку з розглядом іншої заяви Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" та впровадження оновленого програмного забезпечення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не зміг цього зробити. Проте, після 16 серпня 2020 року він зможе реалізувати свої дії щодо внесення неправдивої інформації щодо зміни керівника товариства у Державному реєстрі.

Позивач наголошує, що у разі внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо іншого керівника Об`єднаного садівничого товариства "Славутич" на основі протоколу загальних зборів членів товариства від 01.08.2020 виникне реальна загроза невиконання рішення суду у даній справі. Також зазначає, у разі внесення нових даних реєстратором та задоволення позову судом виникне необхідність повторного звернення до суду з новим позовом, що не забезпечує право на ефективний засіб юридичного захисту і є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку заявника, у даній ситуації має місце корпоративний спір між членами Об`єднаного садівничого товариства "Славутич", оскільки подальші зміни керівника та складу учасників можуть негативно вплинути як на господарську діяльність товариства, так і на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, з метою недопущення постійного внесення/скасування змін до реєстру державними реєстраторами в майбутньому, тому виникає існуюча потреба у вжитті заходу забезпечення позову у запропонований заявником спосіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів із забезпечення позову позбавить заявника ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Суд вважає, що заявником підтверджено, що внаслідок дій з внесення у Єдиний державний реєстр змін щодо іншого керівника товариства захист прав заявника стане неможливим, тому суд у відповідності до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи з наступного.

Як визначено статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами пункту 4 частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Частинами 10, 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства; не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналізуючи вказане, колегія суддів зазначає про те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у невжиття заходів із забезпечення позову позбавить останнього ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

При здійсненні судочинства суди мають застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Водночас, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те що заявником підтверджено, що у зв`язку з проведенням загальних зборів товариства 01.08.2020 року та внаслідок подальшого можливого проведення дій з внесення у Єдиний державний реєстр змін щодо іншого керівника товариства захист прав заявника стане неможливим або суттєво ускладеним ( оскільки , позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду), тому суд першої інстанції, у відповідності до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, правомірно дійшов висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються Об`єднаного садівничого товариства «Славутич» (19772, Черкаська область, Золотоніський район, с.Коробівка, ).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.08.2020 року у справі № 925/1022/20, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.08.2020 року у справі №925/1022/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.08.2020 року у справі №925/1022/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/1022/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко