ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/369/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача Балан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Бассейной про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа Одесреклама Одеської міської ради звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Бассейной про зобов`язання останнього усунути перешкоди позивачу у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції розміром 18м х 3м х 1 сторону у кількості 1 шт. з написом KADORR та зображенням голуба з гілкою в дзьобі, зазначеної в акті фіксації № 000562/20 від 24.01.2020 р. та приписі про усунення порушень № 01-20/492 від 28.01.2020 р., шляхом надання доступу на дах будівлі за адресою: м. Одеса, Басейна, буд, 6-А. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на вчинення відповідачем перешкод позивачу під час виконання покладених на нього чинним законодавством завдань і функцій щодо здійснення за направленням Управління реклами демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, які відповідачем самовільно розміщено за відсутності виданого у встановленому порядку дозволу.

Зокрема, позивач вказує, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р. затверджені Типові правила розміщення зовнішньої реклами, п. 3 яких встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Так, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 434 від 22.04.2008 р. затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції (із змінами та доповненнями), згідно п. 6.1 яких розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Як вказує позивач, відповідно до п. 1.5 Правил КУ «Одесреклама» - комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради, створена для реалізації господарської компетенції органів місцевого самоврядування у сфері зовнішньої реклами, виконання інших завдань та функцій, визначених цими Правилами, іншими актами органів місцевого самоврядування та міського голови.

Згідно п. 2.2.7 Статуту КУ «Одесреклама» одним із завдань установи є демонтаж у встановленому порядку засобів зовнішньої реклами та вивісок.

При цьому позивач вказує, що розділом 13 Правил врегульовано порядок здійснення демонтажу рекламних засобів. Так, згідно п. 13.2 демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.

На підставі п. 1.5 Правил протиправно розміщеним рекламним засобом вважається, зокрема, такий рекламний засіб, який розміщується без виданого у встановленому порядку дозволу.

Так, позивач вказує, що 24.01.2020 р. співробітником КУ «Одесреклама» за направленням управління реклами на здійснення фіксації № 8/01-19 від 02.01.2020 р., з виходом на місце зафіксовано розміщення Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Бассейной» дахової рекламної конструкції розміром 18м х 3м х 1 сторону у кількості 1 шт. з написом KADORR та зображенням голуба з гілкою в дзьобі за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 6-А без відповідного дозволу, про що складено акт фіксації № 000562/20 від 24.01.2020 р.

28.01.2020 р. Управлінням реклами було винесено припис про усунення порушень № 01-20/492 з вимогою здійснити демонтаж конструкції протягом п`яти днів з моменту отримання даного припису. Припис було надіслано на юридичну адресу ОК «Жемчужина на Бассейной» та вручено відповідачу 29.01.2020 р. Проте, як вказує позивач, відповіді на припис від ОК «Жемчужина на Бассейной» не надходило, припис відповідачем не оскаржений в судовому порядку, не визнаний протиправним та не скасований, отже він є чинним та підлягає обов`язковому виконанню. Так, оскільки вимоги припису не були виконані і рекламний засіб продовжував розміщуватись без дозвільних документів, Управлінням реклами було видано направлення на проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів за № 22/01-21 від 04.02.2020 р.

05.02.2020 р. КУ «Одесреклама» було організовано та здійснено виїзд за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 6-А для проведення демонтажу протиправно розміщеного ОК «Жемчужина на Бассейной» рекламного засобу. Однак, як зазначає позивач, у допуску на дах будівлі за вищезазначеною адресою співробітникам установи було відмовлено інженером ОК «Жемчужина на Бассейной» Григоровим С.А., про що у присутності останнього було складено акт недопуску до об`єкта демонтажу. При цьому позивач вказує, що здійснити демонтаж протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції будь-яким іншим способом, окрім як шляхом входу на дах будівлі, є неможливим.

Таким чином, за ствердженнями позивача, недопуском до об`єкту демонтажу ОК «Жемчужина на Бассейной» порушено право КУ «Одесреклама», тим самим відповідач перешкоджає виконанню покладених на позивача чинним законодавством завдань і функцій, що полягають у здійсненні за направленням управління реклами демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів.

Відтак, позивач вважає, що зобов`язання відповідача в судовому порядку усунути перешкоди КУ «Одесреклама» у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції шляхом надання доступу на дах будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 6-А, забезпечить відновлення порушеного права позивача та, як наслідок, сприятиме усуненню порушень порядку розміщення зовнішньої реклами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.02.2020 р. позовну заяву Одесреклама ОМР прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/369/20, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому призначено підготовче засідання.

19.03.2020 р. відповідачем подано до господарського суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, при цьому вказує про відсутність у позивача права на звернення до суду із заявленим позовом, оскільки позивач є комунальним підприємством і не наділений владно-управлінськими функціями, а функції з контролю за дотриманням правил розміщення зовнішньої реклами є управлінськими і здійснюються суб`єктами владних повноважень, зокрема Управлінням реклами Одеської міської ради.

29.04.2020 р. позивачем подано до господарського суду відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2020 р. у справі № 916/369/20 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 11 червня 2020 р.

01.06.2020 р. позивачем надані до господарського суду додаткові пояснення, в яких позивач наводить правову позицію у судовій практиці, за якої питання демонтажу самовільно встановлених без дозволів рекламних засобів вирішується дозвільними органами, якими є виконавчі органи селищних, сільських, міських рад та здійснюється такий демонтаж підконтрольними відповідним органам комунальними підприємствами у порядку, передбаченому локальними нормативно-правовими актами у сфері розміщення зовнішньої реклами, при цьому органи Держпродспоживслужби у цьому порядку жодним чином не задіяні.

11.06.2020 р. позивачем подано до господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі № 916/369/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах по справі № 916/1738/19 за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Малиновського про зобов`язання вчинити певні дії, що розглядається в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказує, що 14.05.2020 р. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановлено ухвалу про передачу справи № 916/1738/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Як вказує позивач, підставою для передачі є необхідність відступлення від висновків щодо застосування ст. 26 Закону України Про рекламу та норм Закону України Про місцеве самоврядування в Україні в частині повноважень органів місцевого самоврядування у сфері рекламних послуг, викладених у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 р. у справі № 522/19532/14а, а також необхідність встановлення предметної та суб`єктної юрисдикції спору. При цьому позивач зазначає, що аргументи відзиву на позовну заяву ОК Жемчужина на Бассейной також ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2019 р. у справі № 522/19532/14а.

Також 11.06.2020 р. відповідачем подано до господарського суду клопотання про врахування при розгляд даної справи висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 916/1737/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2020 р. провадження у справі № 916/369/20 зупинено до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах по справі № 916/1738/19 за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Малиновського про зобов`язання вчинити певні дії, що розглядається в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. Також вказаною ухвалою суду зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

23.10.2020 р. Комунальна установа Одесреклама Одеської міської ради звернулась до господарського суду з клопотанням про поновлення провадження у справі № 916/369/20. В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що 29 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду переглянула у касаційному порядку судове рішення у подібних правовідносинах у справі № 916/1738/19, а тому на даний час усунуті обставини, які викликали зупинення провадження у даній справі.

Також 23.10.2020 р. Комунальною установою Одесреклама Одеської міської ради подано до господарського суду клопотання про закриття провадження у даній справі, в якому заявник, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, вказує, що дана справа № 916/369/20, яка є подібною до справи № 916/1738/19, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як з`ясовано судом, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 р. рішення господарського суду Одеської області від 15.10.2019 р. та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 р. у справі № 916/1738/19 скасовано, провадження у справі № 916/1738/19 закрито.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 27.10.2020 р. провадження у справі № 916/369/20 поновлено з 09.11.2020 р., при цьому судове засідання призначено на 09 листопада 2020 р.

В засідання суду, призначене на 10.11.2020 р., представник позивача не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом з тим, враховуючи клопотання позивача про закриття провадження у даній справі у зв`язку з непідвідомчістю господарському суду спору у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Про наведені критерії зазначено в п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 914/1092/18.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі Безимянная проти Росії (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За положеннями ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Водночас за ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори між фізичними чи юридичними особами та органами державної влади, місцевого самоврядування, їхніми посадовими або службовими особами, іншими суб`єктами при здійсненні ними владних управлінських функцій, у тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Так, КУ Одесреклама, звернувшись до господарського суду із заявленим позовом про зобов`язання ОК Жемчужина на Бассейной усунути перешкоди у здійсненні примусового демонтажу протиправно розміщеної рекламної конструкції шляхом надання доступу на дах будинку, діяв на виконання делегованих повноважень, здійснюючи владні управлінські функції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 21 Закону України Про благоустрій населених пунктів № 2807-IV елементами (частинами) об`єктів благоустрою є засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 20 Закону України Про благоустрій населених пунктів організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до п.п. 13 п. „а ч. 1 ст. 30 Закону України Про благоустрій населених пунктів до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

При цьому за приписами ч. 1 ст. 16 вказаного Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Згідно з пунктом 38 Типових правил розміщення зовнішньої реклами розроблення необхідної технічної документації, монтаж (демонтаж) рекламного засобу здійснюється спеціалізованими підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до пунктів 45-46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1.2 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі (тут і далі - у редакції, чинній на момент звернення з позовом) ці Правила регламентують порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та процедуру їх переоформлення, зміни й анулювання, визначають вимоги до технічного стану, художньо-естетичного вигляду та порядку розміщення рекламних засобів, умови користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності, підстави та порядок здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, а також порядок здійснення контролю за дотриманням положень цих Правил.

Відповідно до пунктів 1.5, 3.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі робочий орган - управління реклами Одеської міської ради, уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси. Робочий орган, у тому числі, реєструє та видає дозволи на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Одеської міської ради, видає направлення на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів.

Згідно з пунктом 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі КУ Одесреклама Одеської міської ради за направленням робочого органу проводить перевірки дотримання фізичними та юридичними особами вимог цих Правил; на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

В п. 13.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі передбачено, що демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ Одесреклама Одеської міської ради за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.

Отже, між позивачем, який здійснював владні управлінські функції на підставі законодавства на виконання делегованих повноважень, та відповідачем виник публічно-правовий спір щодо законності рішень, дій позивача та інших органів місцевого самоврядування, прийнятих (вчинених) під час здійснення ними владних управлінських функцій.

В свою чергу вказане свідчить, що між сторонами відсутній спір щодо прав на зазначену рекламну конструкцію, тому вказаний спір є публічно-правовим та відповідно підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року з аналогічної справи № 916/1738/19 наведено відповідну правову позицію стосовно того, що спори, які стосуються виконання суб`єктами владних повноважень зазначених функцій, зокрема, демонтажу елементів благоустрою, розміщених на фасадах будівель і споруд, а також рекламних конструкцій, є публічно-правовими та мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведені обставини та вказані висновки Верховного Суду, що застосовуються згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд доходить висновку про те, що провадження у даній справі за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Бассейной про зобов`язання вчинити певні дії підлягає закриттю, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 916/369/20 за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Жемчужина на Бассейной про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 11 листопада 2020 р.

Суддя В.С. Петров