ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/12490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) (далі - Компанія)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 (колегія суддів: Коротун О.М. (головуючий), Сулім В.В., Ткаченко Б.О.)

зі справи № 910/12490/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Окко - Схід» (далі - Товариство)

до Антимонопольного комітету України (далі - АМК)

про визнання рішення частково недійсним.

1. ІСТОРІЯ ТА ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Попередня історія

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання недійсним рішення від 21.06.2018 № 315 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення АМК) в частині, що стосується Товариства.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.03.2019 зі справи № 910/12490/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, з посиланням на відсутність визначених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 31.10.2019, апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2019 - без змін.

Обставини даного звернення

У січні 2020 року до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Компанії (особа, яка не брала участі у справі) на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2019 зі справи.

Апеляційну скаргу Компанії мотивовано, зокрема, з посиланням на те, що судом першої інстанції вирішено питання про права, обов`язки та інтереси Компанії, оскільки в мотивувальній частині судового рішення зазначено про участь Компанії разом з Товариством у групі «ОККО», якою вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, за що згідно з Рішенням АМК на позивача у справі накладено штраф.

Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі № 910/12490/18.

Ухвалу апеляційного господарського суду мотивовано тим, що за встановлених у справі обставин, оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду питання про права, обов`язки та інтереси Компанії не вирішувалося, що є підставою для закриття апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у липні 2020 року Компанія подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020, а справу передати для продовження розгляду до апеляційного господарського суду.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Суд першої інстанції у рішенні від 12.03.2019 безпідставно дійшов висновків про вчинення порушення, передбаченого частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» групою «ОККО», до складу якої включено й Компанію.

Незважаючи на те, що предметом позову була вимога про визнання недійсним Рішення АМК лише в частині, що стосується Товариства, а перевірка законності та обґрунтованості Рішення АМК стосовно інших суб`єктів господарювання - учасників групи «ОККО», визначених АМК, не охоплювалася межами позовних вимог, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення від 12.03.2019, встановивши обставини, що стосуються групи «ОККО» загалом (зокрема й Компанії), і насамперед - «вчинення порушення групою «ОККО»», дійшов висновку про наявність обставин, які мають правове значення і безпосередньо стосуються прав, інтересів та обов`язків Компанії та інших учасників групи «ОККО», насамперед - «факт» вчинення антиконкурентних узгоджених дій групою «ОККО», до якої віднесено і Компанію.

Визнання місцевим господарським судом у рішенні від 12.03.2019 встановленими зазначених обставин, призвело до виникнення несприятливих для Компанії правових наслідків, зокрема: виникнення юридичної можливості накладення АМК штрафу за наведене порушення, у тому числі, й на Компанію, як учасника групи «ОККО»; фактичного заподіяння шкоди діловій репутації Компанії.

Місцевим господарським судом у рішенні від 12.03.2019 вирішено питання про права, інтереси та обов`язки Компанії, як учасника групи «ОККО», внаслідок чого в останнього є очевидний і безумовний правовий зв`язок із зазначеним рішенням.

Поза увагою суду апеляційної інстанції залишився той факт, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення від 12.03.2019 зі справи, в порушення приписів частини другої статті 50 ГПК України не залучив до участі у справі Компанію.

Доводи інших учасників справи

АМК у відзиві на касаційну скаргу та у додаткових поясненнях просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення попередньої інстанції без змін, посилаючись, зокрема, на його законність та обґрунтованість.

Касаційне провадження

Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 910/12490/18 за касаційною скаргою Компанії на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020, постановлено здійснити перегляд зазначеного судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Під час підготовки справи № 910/12490/18 до розгляду Судом з`ясовано, що згідно з ухвалою Верховного Суду від 25.08.2020 зі справи № 910/12465/18 за касаційною скаргою ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України у справі за позовом приватного підприємства «Окко - Бізнес Контракт» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення, вказану справу разом із касаційною скаргою скаржника - ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) передано на розгляд палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Верховного Суду від 01.09.2020 зупинено провадження за касаційною скаргою ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі № 910/12490/18 до ухвалення відповідного рішення палатою для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у справі № 910/12465/18.

Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2020 поновлено провадження за касаційною скаргою ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі № 910/12490/18.

3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційного господарського суду

Відповідно до частини другої статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження є однією з основних засад судочинства.

Отже, Держава гарантує право на апеляційний перегляд справи, який здійснюється після її розгляду в суді першої інстанції, а касаційне оскарження допускається у визначених законом випадках.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За правилами статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Тобто частиною першою статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин чинний Господарський процесуальний кодекс передбачає необхідність з`ясування апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18, від 09.10.2020 у справі № 910/12465/18.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

Наведений висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16.

Компанія, яка наполягає на непричетності до порушень конкурентного законодавства, у тому числі й встановленого Рішенням АМК, свої вимоги обґрунтовує безпідставністю її згадування в Рішенні АМК для встановлення наявності контролю та з метою визначення групи порушників конкурентного законодавства, що, на її думку, є включенням Компанії до числа названих порушників із подальшою можливістю притягнення до відповідальності.

Апеляційним господарським судом встановлено, що при винесенні рішення від 12.03.2019 (яке залишено без змін постановою апеляційного господарського суду та постановою Верховного Суду), судом розглядалася вимога позивача - Товариства про визнання недійсним Рішення АМК в частині, що стосується Товариства.

Відмовляючи у задоволенні позову по суті спору, суди дійшли висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, а Товариством не доведено, що його права, за захистом яких останнє звернулося до суду, порушені відповідачем, відповідно, вимоги названого Товариства про визнання недійсним Рішення АМК задоволенню не підлягають.

Отже, місцевим господарським судом ухвалено рішення про права, інтереси та обов`язки лише сторін у справі, а саме, Товариства та АМК; вимога про визнання недійсним Рішення АМК була заявлена та розглядалася судом лише в частині, що стосується позивача у справі - Товариства.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні немає жодного обмеження, позбавлення, скасування або припинення прав чи інтересів Компанії, та в ньому не міститься жодних суджень чи висновків суду про права та обов`язки Компанії. Оскаржуване рішення (його мотивувальна чи резолютивна частини) також не містить будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки скаржника, рішення з цього приводу судом також не приймалося.

Касаційний господарський суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що доводи Компанії містять лише припущення щодо можливого впливу оскаржуваного рішення на майнові та репутаційні інтереси Компанії, та не свідчать про те, що суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, що надавало б йому право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції на підставі приписів частини першої статті 254 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що скаржник не є учасником справи, судом першої інстанції не вирішувалося питання про його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов заснованого на законі висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі не стосується прав та обов`язків Компанії.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

За таких обставин та з урахуванням приписів пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2019 прийнята з додержанням вимог закону, підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, Компанія не спростувала наведених висновків апеляційного господарського суду та не довела неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення зі справи.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін як таку, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

Понесені Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Компанію, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 зі справи № 910/12490/18 залишити без змін, а касаційну скаргу ГНГ Інтернешнл Лімітед (GNG International Limited) - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова