ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.10.2020р. Справа №905/1476/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, )

до відповідача: Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (86065, Донецька область, м.Авдіївка, вул.Молодіжна, 3, )

про стягнення 891138,35 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання (помічник судді): Рильцова Є.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, м.Авдіївка про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 891138,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №04-09/27 від 30.09.2017р. про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти в частині проведення своєчасної оплати наданих послуг ДК 021-2015 (СРV 20-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція.

Ухвалою суду від 17.08.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1476/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві, який надійшов до суду через систему «Електронний суд», вказував про те, що оплата за послуги з централізованого опалення здійснюється виключно коштами споживачів Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради; у зв`язку з проведенням антитерористичної операції у Донецькій області та місцезнаходженням м.Авдіївка (місце ведення господарської діяльності відповідача) на межі з прилеглими територіями, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, мешканці міста виїхали до інших міст та держав, що спричинило заборгованість по сплаті за комунальні послуги.

Крім того, 23.06.2017р. відповідачем отримано висновок №464/12.1-21-03. Донецької торгово-промислової палати «Про істотну зміну обставин» в якому зазначено, що обставини, через які відповідач втратив можливість стабільно та безперешкодно і повноцінно здійснювати господарську діяльність, є надзвичайними, непередбачуваними, непереборними та не залежать від волі або дій відповідача; настання таких обставин пов`язано із проведенням антитерористичної операції, встановлення обмежувального порядку перетину зони розмежування, припинення функціонування органів державної влади, внаслідок чого Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради тимчасово не має можливості своєчасно виконати договірні зобов`язання на існуючих умовах укладеного з позивачем договору.

Разом з цим, за твердженням відповідача, наявні підстави для залишення розглядуваного позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності. Зазначене клопотання відповідача мотивоване тим, що представником позивача адвокатом Бичковим О.Є. не додано до матеріалів позовної заяви договору про надання правової допомоги, а представлено тільки довіреність на вчинення представництва інтересів Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» у суді.

Позивач у власній відповіді просив суд не приймати до уваги викладені у відзиві твердження з огляду на те, що за змістом представленого суду висновку Донецької торгово-промислової палати України наявні посилання на істотну зміну обставин за договорами, які укладені у період 2013 2014р.р.

Крім того, за твердженням позивача, посилання відповідача на відсутність у адвоката Бичкова О.Є. повноважень на підписання позову та засвідчення доданих до позовної заяви документів спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (відповідь №11/10/772 від 01.09.2020р.).

10.09.2020р. до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення відповідача, за змістом яких останній наголошував, що надання професійної правничої допомоги без укладення договору у письмовій формі не допускається.

У судовому засіданні 13.10.2020р. позивач представив суду додаткові пояснення (з урахуванням доводів відповідача, які були викладені у запереченнях на відповідь на відзив) з додатками.

Вказані пояснення та додані до них документи до уваги судом не приймаються, оскільки надані суду з порушенням приписів ч.5 ст.165, ч.3 ст.166, ч.3 ст.167 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими копія відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив з доданими документами повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам одночасно з надісланням (наданням) до суду.

Ухвалою суду від 13.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.10.2020р.

Представники сторін у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з тим, норми ст.43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як свідчать матеріали справи, 30.03.2017р. між позивачем (учасник) та відповідачем (замовник) був підписаний договір №04-09/27 про закупівлю товарів (робіт або послуг), за змістом, п.п.1.1, 1.2 учасник зобов`язується у 2017 році поставити замовникові (товари), зазначені в пропозиції конкурсних торгів ДК 021-2015 (CPV 20-8 пара гаряча вода та пов`язана продукція. Найменування (номенклатура, асортимент товару, роботи або послуги) ДК 021-2015 (CPV 20-8 пара гаряча вода та пов`язана продукція. Кількість (товару) послуг (або кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт) 158088,08 г/кал., та 133872 куб. м хімічно очищеної води.

Ціна цього договору становить 9716227,13 грн, у тому числі: ПДВ 20% - 1619371,19 грн. Ціна договору з 01.01.2018р. по 28.02.2018р. становить 1619371,19 грн, у тому числі: ПДВ 20% - 269895,20 грн (п.п.3.1, 3.1.1 договору №04-09/27 від 30.09.2017р. в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2017р.).

За змістом п.10.1 укладеного сторонами правочину (в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2017р.) останній набирає чинності з дати укладання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків, але не пізніше 28.02.2018р.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Відповідно до умов п.5.1 укладеного сторонами правочину (в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2017р.) строк (термін) поставки (передачі) товарів протягом 2017 року та з 01.01.2018р. по 28.02.2018р.

Місце поставки (передачі) товарів (виконання робіт або надання послу) за адресою замовника: Україна, Донецька область, м.Авдіївка (згідно межі балансової належності) (п.5.2 договору на закупівлю товарів (робі або послуг) за державні кошти).

Як свідчать представлені до матеріалів справи акти прийому-передачі накладних ТМЦ, послуг (виконаних робіт) №91895407 від 24.02.2018р., №91895019 від 24.02.2018р. на підставі укладеного сторонами договору №04-09/27 від 30.09.2017р. у лютому 2018 року Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» було надано відповідачу послуги (поставлено товар: воду хімічно очищену код ДКПП/ КОД УТК ЗЕД 00405) на загальну суму 891138,35 грн.

Як вказувалось судом, у відзиві факт поставки товару за договором №04-09/27 від 30.09.2017р. на підставі актів прийому-передачі накладних ТМЦ, послуг (виконаних робіт) №91895407 від 24.02.2018р., №91895019 від 24.02.2018р. відповідачем не заперечувався.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами поставку товару на суму 891138,35 грн в межах договору №04-09/27 від 30.09.2017р.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором №04-09/27 від 30.09.2017р. обов`язок щодо оплати товару у визначений угодою строк не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за наведеним правочином в сумі 891138,35 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.п.4.1 договору №04-09/27 від 30.09.2017р. (в редакції додаткової угоди №2 від 01.08.2017р.) розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення учасником рахунка на оплату товару або після (на підставі) підписання сторонами акта, а саме: розрахунок за наданий товар здійснюється протягом 10 робочих днів після його надання, з власних коштів підприємства та/або за рахунок коштів місцевого бюджету м.Авдіївка за відповідним цільовим призначенням.

Отже, з огляду на погоджені сторонами умови договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, за висновками суду строк виконання покупцем грошового зобов`язання за договором №04-09/27 від 30.09.2017р. (оплати відпущеного на підставі актів прийому-передачі накладних ТМЦ, послуг (виконаних робіт) №91895407 від 24.02.2018р., №91895019 від 24.02.2018р. товару) є таким, що настав.

Як зазначалось судом, зі змісту представленого відповідачем відзиву слідує, що замовник за поставлений за договором №04-09/27 від 30.09.2017р. товар протягом обумовленого у п.4.1 укладеного сторонами правочину строку не розрахувався.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором №04-09/27 від 30.09.2017р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 891138,35 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на висновок №464/12.1-21-03 від 23.06.2017р. Донецької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин як на підставу для відмови у задоволенні позову судом не приймаються, оскільки події, що мають місце на території проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) є загальновідомими та такими, що не потребують доведення.

Разом з тим, підписання сторонами договору №04-09/27 від 30.09.2017р. про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти відбулось у 2017 році, внаслідок чого, на момент укладення цього договору відповідач був обізнаний про ризики, які він може понести під час здійснення господарської діяльності на території м.Авдіївка (територія проведення ООС) та з підписання вказаного вище правочину прийняв, в тому числі, обов`язки учасника, які з нього випливають.

В той же час, у період з моменту укладення договору і до подання позовної заяви обставини ведення господарської діяльності не змінились, а посилання на скрутний фінансовий стан у зв`язку з подіями на сході України не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову.

Твердження відповідача стосовно того, що позов підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності, внаслідок чого наявні підстави для залишення розглядуваного позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, до уваги судом не приймаються, враховуючи таке.

За визначенням, наведеним у ст.237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.ч.1, 3 вказаної статті).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ч.1 ст.61, ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути, в тому числі, довіреність. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

В якості доказів на підтвердження повноважень адвоката Бичкова О.Є. при зверненні до суду було надано, зокрема, копію довіреності №11/20/04 від 01.01.2020р., за змістом якої вказаному адвокату для здійснення представництва інтересів Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» за цією довіреністю надається право, в тому числі, підписувати позовні заяви.

Відтак, зважаючи на викладене вище, підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання, викладеного у відзиві Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради слід відмовити.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не впливають на висновки суду щодо розгляду справи по суті.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 13367,08 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (86065, Донецька область, м.Авдіївка, вул.Молодіжна, 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) заборгованість за надані послуги в розмірі 891138,35 грн, а також судовий збір в сумі 13367,08 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 27.10.2020р.

Повний текст рішення складено 06.11.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця