РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2020Справа № 910/11359/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс"

про стягнення 23 404,70 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛИН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" про стягнення з заборгованості у розмірі 23 404,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №3079-04/2016 від 13.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

25.08.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11359/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

06.10.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ТОВ "Автодистриб`юшен Карго Партс" було проведено внутрішню експертизу наданих на розгляд рекламаційного випадку шин, за результатами якої виявлено пошкодження механічного характеру внаслідок впливу виступаючих елементів автомобіля або частини дорожнього покриття, у зв`язку з чим відповідачем відмовлено у задоволені претензій позивача.

12.10.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення довідки про стан заборгованості відповідача.

02.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що згідно актів прийому - передачі автомобільних шин відповідач зобов`язується у термін 14 календарних днів з дня фактичного отримання матеріальних цінностей провести внутрішню експертизу та надати рекламаційний висновок. Однак, за доводами позивача, останній рекламаційний висновок не отримав.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛИН" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" (відповідач, постачальник) укладений договір поставки №3079-04/2016 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю запчастини та експлуатаційні матеріали (далі - "товар"), а також виконувати шино монтажні послуги. Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його (п. 1.1. договору).

Пунктами 1.2. та 1.3. договору визначено, що номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід`ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару. Загальна сума договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії договору.

Ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару (п. 2.4. договору).

В пункті 2.5. договору сторони визначили, що поставка товару здійснюється за погодженням сторін на умовах:

ЕХW - склад постачальника. Товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару покупцю на складі постачальника

FСА Франко-Перевізник. Товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару постачальником перевізнику. Оплата послуг перевізника здійснюється постачальником за рахунок покупця. Усі ризики загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару переходять до покупця з моменту отримання ним товару від перевізника, Доказом передачі постачальником товару перевізнику є товарно-транспортна накладна, квитанція, декларація або інший документ, що засвідчує передачу товару перевізника.

На товар, що продає постачальник, поширюється гарантія, яку надає замовник запасних частин або шин. Строки та умови гарантії зазначені у додатку 1 до даної угоди (п. 2.6. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору зазначено, що оплата згідно договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику. При здійсненні оплати покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальнику рахунок-фактуру.

Згідно із п. 6.1. договору, неякісний товар підлягає заміні постачальником на підставі висновку постачальника при умові, що товар є негідним для застосування по вині постачальника і при цьому не має пошкоджень по вині покупця. Заміна неякісного товару здійснюється на складі постачальника на протязі трьох днів з моменту складення відповідного висновку постачальника, при наявності відповідного товару на складі. При цьому складається акт із зазначенням асортименту, кількості і якості товару, що замінюється, підписується сторонами і разом з висновком постачальника є підставою для заміни товару. У разі незгоди покупця із висновком постачальника покупець має право ініціювати проведення експертизи, яка має бути проведена зазначеною постачальником установою (підприємством, що здійснює гарантійний ремонт товарів від відповідного виробника, або іншою, визначеною постачальником, організацією). Висновок експертизи має визначити причини поломки товару (вина виробника або постачальника), із зазначенням обставини стосовно відсутності вини покупця (наприклад, внаслідок порушення покупцем правил зберігання або користування товаром).

Відповідно до п. 5.3. договору на підставі ст. 625 ЦК України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року (п. 8.2 договору).

Відповідно до видаткових накладних № SI від 12.01.2017 та №SI від 18.10.2017 відповідач здійснив поставку товару на загальну суму 37 833,35 грн без ПДВ, а саме: шини нові вантажні МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 у кількості 4 шт. (6833,34 грн./шт.) та шині нові вантажні DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К у кількості 2 шт. (5250,00 грн./шт.).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що останнім на початку червня 2018 року було виявлено про наявність в частині товару на загальну суму 18 916,68 грн. якісних недоліків, за якими товар не може належним чином експлуатуватись, а саме:

- шина нова вантажна DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К у кількості 1 шт. серійний номер ;

- шина нова вантажна MATADOR 385/65 R22.5 THR 4 у кількості 2 шт. серійні номера та .

25 червня 2018 року між сторонами складено два Акти прийому-передачі автомобільних шин, відповідно до якого позивач передав відповідачу автомобільні шини на розгляд рекламаційного випадку у загальній кількості 3 шт.

01.08.2018 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про заміну неякісного товару, в якому зазначив, що відповідач після отримання шин від позивача на проведення технічної експертизи, не надав рекламаційний висновок та будь-які пояснення стосовно якості товару.

Також, 18.11.2019 позивачем повторно направлено на юридичну адресу відповідача вимогу про сплату боргу, відповідно до якої позивач вимагав повернення суми вартості зазначених шин у розмірі 18 916,68 грн протягом 7 календарних днів від дня отримання вимоги.

Однак, за доводами позивача, жодної відповіді на вимоги відповідач не надав, грошових коштів за повернув.

З урахуванням наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛИН" звернулось до суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" 18 916,68 грн, що становить суму коштів сплачених за неякісний товар на підставі договору №3079-04/2016 від 13.05.2016 та видаткових накладних № SI від 12.01.2017 та №SI від 18.10.2017, а також на підставі п.5.3. договору позивач нарахував штраф у розмірі 2 823,41 грн та інфляційні збитки у розмірі 1 664,61 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛИН" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" як постачальником договору поставки №3079-04/2016 від 13.05.2016, відповідач поставив, а позивач прийняв товар, а саме:

за видатковою накладною № SI від 12.01.2017 шини нові вантажні МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 у кількості 4 шт. (6833,34 грн./шт.) вартістю 27 333,35 грн. без ПДВ.

за видатковою накладною №SI від 18.10.2017 шини нові вантажні DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К у кількості 2 шт. (5250,00 грн./шт.) вартістю 12 375,00 грн.

Доказів оплати позивачем поставленого товару матеріали справи не містять, однак сторонами дана обставина не заперечується.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що за твердженням позивача, відповідачем в порушення зобов`язань за договором поставки №3079-04/2016 від 13.05.2016 було здійснено поставку неякісного товару.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Отже, якість товару - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби. Якість товарів повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка передбачає вимоги до їх якості.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені статтею 678 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

В пункті 6.1 договору сторони погодили, що неякісний товар підлягає заміні постачальником на підставі висновку постачальника при умові, що товар є негідним для застосування по вині постачальника і при цьому не має пошкоджень по вині покупця. Заміна неякісного товару здійснюється на складі постачальника на протязі трьох днів з моменту складення відповідного висновку постачальника, при наявності відповідного товару на складі. При цьому складається акт із зазначенням асортименту, кількості і якості товару, що замінюється, підписується сторонами і разом з висновком постачальника є підставою для заміни товар. У разі незгоди покупця із висновком постачальника покупець має право ініціювати проведення експертизи, яка має бути проведена зазначеною постачальником установою (підприємством, що здійснює гарантійний ремонт товарів від відповідного виробника, або іншою, визначеною постачальником, організацією). Висновок експертизи має визначити причини поломки товару (вина виробника або постачальника), із зазначенням обставини стосовно відсутності вини покупця (наприклад, внаслідок порушення покупцем правил зберігання або користування товаром).

В матеріалах справи наявний Акт прийому-передачі автомобільних шин на розгляд рекламаційного випадку від 25 червня 2018 року, який складений та підписаний позивачем та відповідачем, відповідно до якого позивач на підставі п. 6.1. договору поставки передав відповідачу автомобільні шини у загальній кількості 2 шт., а саме: МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 за серійними номерами та .

Також, в матеріалах справи міститься Акт прийому-передачі автомобільних шин на розгляд рекламаційного випадку від 25 червня 2018 року, який складений та підписаний позивачем та відповідачем, відповідно до якого позивач на підставі п. 6.1. договору поставки передав відповідачу автомобільну шину у загальній кількості у 1 шт., а саме: DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К за серійним номером .

При цьому, посилання відповідача на те, що позивач майже через рік використання звернувся до відповідача, за висновками суду є необґрунтованими, оскільки умови договору не містять визначеного строку звернення позивача про заміну неякісного товару на підставі п. 6.1. договору, водночас, відповідачем було прийнято переданий товар з метою проведення технічної експертизи невідповідності якості, що підтверджується Актами прийому-передачі автомобільних шин та не заперечується останнім.

Поряд з тим, згідно із ч. 1 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (ч. 3 ст. 680 ЦК України).

Частиною 1 статті 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Пунктом 2.6. договору, яким визначено, що на товар, що продає постачальник, поширюється гарантія, яку надає замовник запасних частин або шин. Строки та умови гарантії зазначені у додатку 1 до даної угоди.

Однак, жодною із сторін не надано до суду додатку 1 до договору, а тому суд відзначає про неможливість дослідження та встановлення строків та умов гарантії товару на підставі пункт 2.6. договору №3079-04/2016 від 13.05.2016 та додатку до договору, на який посилається відповідач.

Отже, для встановлення правомірності звернення позивача до відповідача з вимогою щодо неякісного товару, судом враховано частину 2 статті 680 Цивільного кодексу України, якою визначено, якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Як вбачається із накладних № SI та №SI про поставку товару, відповідач передав автомобільні шини позивачу 12.01.2017 та 18.10.2017, водночас позивач звернувся до відповідач з претензією про неякісний товар 25.06.2018, тобто в межах строку визначеного ч. 2 ст. 680 ЦК України. Таким чином, позивачем було дотримано встановлені строки звернення до постачальника про заміну неякісного товару.

Натомість, в Актах прийому-передачі автомобільних шин від 25.06.2018 відповідач зобов`язався провести внутрішню експертизу та надати рекламаційний висновок позивачу на протязі 14-ти календарних днів з дня фактичного отримання матеріальних цінностей. Позивач у випадку згоди з експертною оцінкою зобов`язується надати відповідачу завірений підписом і печаткою рекламаційний висновок та скласти накладну на повернення рекламаційних шин по вартості їх придбання на протязі 5-ти робочих днів з моменту отримання такого висновку. У випадку незгоди позивача з рекламаційним висновком відповідача, позивач зобов`язався на протязі 5-тиробочих днів повернути рекламаційний висновок з відмовою та на протязі 10-ти календарних днів від дати отримання висновку забрати шини зі складу відповідача, які були предметом рекламації.

Відповідачем разом з відзивом на позов надано суду рекламаційний висновок Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" №б/н від 04.07.2018 підписаний директором товариства - Юзіковим С.Л.

Згідно рекламаційного висновку №б/н від 04.07.2018 постачальником було проведено технічну експертизу автомобільних шин переданих покупцем по акту прийому-передачі, а саме DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К за серійним номером .

У відповідності до змісту висновку, комісією виявлено пошкодження плеча протектора по всій шині. В зоні пошкодження виявлено сліди механічного пошкодження. Причиною виходу із ладу є контакт шини з виступаючими елементами автомобіля чи частинами дорожнього покриття (бордюр, край колій тощо).

Отже, висновком встановлено, що даний випадок не являється рекламаційним.

При цьому, суд відзначає, що наданий відповідачем висновок складений відносно лише шини марки DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К за серійним номером , поряд з тим, окрім зазначеної шини позивачем було передано відповідачу за Актом прийому-передачі також шини у кількості 2 шт. марки МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 за серійними номерами та .

Отже, докази проведення відповідачем технічної експертизи відносно автомобільних шин у кількості 2 шт. марки МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 за серійними номерами та у матеріалах справи відсутні.

На підтвердження своїх доводів щодо направлення позивачу рекламаційного висновку №б/н від 04.07.2018, відповідач надав копії листів від 05.07.2018 та від 01.08.2018, які направлені на електронну адресу ТОВ "МЛИН": .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечує обставини щодо отримання останнім рекламаційного висновку відповідача.

Дослідивши надані відповідачем докази направлення висновку, суд не приймає електронні листи відповідача від 05.07.2018 та від 01.08.2018 як належні докази підтвердження виконання відповідачем свого обов`язку щодо надання позивачу рекламаційного висновку, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що вказана у листах електронна адреса належить саме позивачу - ТОВ "МЛИН".

Поряд з тим, з інформації зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса електронної пошти позивача: .

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладені у Постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем не було спростовано належними доказами доводів позивача та не надано суду належних доказів виконання обов`язку з проведення експертизи на протязі 14-ти календарних днів з дня фактичного отримання матеріальних цінностей, всіх переданих позивачем шин, а саме шин у кількості 2 шт. марки МАТADOR 385/65 R22.5 ТНR 4 за серійними номерами та , а також не надано належних доказів надіслання позивачу рекламаційного висновку №б/н від 04.07.2018 складеного на підставі технічної експертизи шини марки DOUBLEROAD 385/65 R22.5 DR836 20 TL160 К за серійним номером .

Поряд з тим, судом встановлено, що 01.08.2018 та 18.11.2019 позивач звертався до відповідача з вимогами, в яких вимагав відповідача замінити неякісний товар або повернути суму боргу за оплачений товар у розмірі 18 916,68 грн. Докази направлення на адресу відповідача (м. Київ, вул. Закревського, 16) вказаних вимог містяться в матеріалах справи.

При цьому, доказів надання відповіді на вимоги позивача, відповідачем не надано.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи по суті в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували здійснення відповідачем заміни товару на якісний або повернення переданого товару на підставі Актів прийому-передачі автомобільних шин від 25.06.2018, чи повернення суму коштів позивачу сплачених за товар на підставі договору №3079-04/2016 від 13.05.2016 у розмірі 18 916,68 грн.

У відповідності до ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідачем не дотримано порядку, який погодженого сторонами у Актах прийому-передачі автомобільних шин від 25.06.2018 та не виконано своїх зобов`язань щодо проведення внутрішньої експертизи автомобільних шин, які були передані позивачем з метою встановлення невідповідності якості, та не виконано зобов`язань щодо надання покупцю рекламаційного висновку, та з огляду на те, що відповідачем не спростовано тверджень позивача про наявність недоліків поставленого товару та не доведено виникнення таких недоліків з вини позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" суми вартості товару у розмірі 18 916,69 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних збитків та штрафу у сумі 12% річних, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення інфляційних збитків та штрафу, позивач зазначає, що 01.08.2018 останнім було направлено вимогу відповідачу про заміну якісного товару або повернення суми вартості автомобільних шин, у зв`язку з чим здійснює нарахування штрафу та інфляційних збитків за період з 08.08.2018 по 04.11.2019.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з тим, грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Однак, суд відзначає, що лист позивача від 01.08.2018 містить альтернативні вимоги до відповідача про заміну якісного товару або повернення суми вартості автомобільних шин, а тому оскільки заміна якісного товару не є грошовим зобов`язанням, лист позивача від 01.08.2018 не може бути підставою для нарахування індексу інфляції та відсотків річних за прострочення зобов`язання на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи, що вимога від 18.11.2019 про сплату коштів у розмірі 18 916,68 грн була направлена позивачем 21.11.2019, відповідач зобов`язаний був сплатити суму вартості за поставлений позивачу неякісний товар, який станом на час розгляду справи знаходиться у відповідача, у семиденний строк від дня пред`явлення такої вимоги саме від 21.11.2019, тобто до 28.11.2019.

З огляду на викладене, оскільки грошове зобов`язання зі сплати коштів у розмірі 18 916,68 грн виникло у відповідача з моменту пред`явлення вимоги від 18.11.2019, що не входить у визначений позивачем період нарахування інфляційних та відсотків річних, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення інфляційних збитків та штрафу у сумі 12% річних.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, надавши оцінку всім аргументам, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" про стягнення з заборгованості у розмірі 23 404,70 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшен Карго Партс" (02660, м. Київ, вул. Закревського 16, ідентифікаційний код 37141112) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН" (52170, Дніпропетровська обл., П`ятихатський район, с. Красноіванівка, вул. П`ятихатська, буд. 52б, ідентифікаційний код 31098067) борг у розмірі 18 916,68 грн та судовий збір у розмірі 1 698,93 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.11.2020

Суддя О.В. Гулевець