СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"06" листопада 2020 р. Справа № 5023/5383/12

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Горлівка, Донецька область, (вх. 2929 Х/2),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12 (суддя Усатий В.О.),

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", м. Харків,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12 задоволено заяву ліквідатора боржника - Черевача Миколи Михайловича та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" право власності на нежитлові приміщеня підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв.м., нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв.м., нежитлові приміщення 1-го поверху №1 загальною площею 10,9 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м., нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м., нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 квм. в нежитловій будівлі літ. "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участь в розгляді справи, 30.10.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду; ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності на нерухоме майно; застосувати строки позовної давності до вказаних вимог ліквідатора.

06.11.2020 на адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження в порядку ч. 2 ст. 262 ГПК України, в яких боржник зазначає про те, що оскаржувана ухвала не стосується права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 за захистом якого він звернувся. За твердженням боржника, скасування оскаржуваної ухвали та скасування права власності ТОВ "Інтервертикаль" на нежитлову будівлю не призведе до відновлення права власності ОСОБА_2 на "квартиру НОМЕР_1", оскільки вказана частина нерухомого майна в цьому випадку не набуде стану самостійного об`єкту цивільних прав у зв`язку із скасуванням судового акту (рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2013 у справі №922/2830/13), яке надавало їй такого статусу. З вищенаведених мотивів боржник з посиланням на відсутність підстав для втручання у принцип юридичної визначеності щодо остаточного (не оскаржуваного) рішення суду, просить відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 13 ч. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності нової редакції ГПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте, розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Аналогічні положення містяться також в п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення ліквідатора до суду першої інстанції), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, пп. 8 - 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено пп. 4 і 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 09.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII).

Підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду, заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство справляється судовий збір - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 складав 1600,00 грн.

Таким чином, судовий збір, який підлягав сплаті при поданні заяви ліквідатора про визнання права власності до суду першої інстанції, становив 3200,00 грн. (2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

За таких обставин, при зверненні до суду з апеляційної скаргою, згідно з приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір, ОСОБА_1 мав сплатити судовий збір в сумі 3520,00 грн. (3200,00 *110%).

До апеляційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених Законом порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 174, ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, залишається без руху.

Викладені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12 без руху, заперечення ТОВ "Інтервертикаль" проти відкриття апеляційного провадження та клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження наразі не розглядаються.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі №5023/5383/12 - залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3520,00 грн.;

3.Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна