ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2400/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариство "Харківобленерго" 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера", 61001, м. Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літ. А-14,
про стягнення 2 206 947,45 грн.
за участю представників:

позивача - Синельникова М.А. за довіреністю №01-46-7654 від 03.08.2020

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера", в якій просить суд:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" на користь АТ "Харківобленерго" 2 206 947 грн. 45 коп., де: 1 894 458 грн. 64 коп. сума авансу, 270 636 грн. 49 коп. сума штрафу, 41 852 грн. 32 коп. інфляційні втрати, - на п/р НОМЕР_1 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Покласти витрати зі сплати судового збору на Відповідача, зобов`язавши сплатити на п/р НОМЕР_2 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А..

Ухвалою суду від 04.08.2020 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 23.09.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про відкриття провадження у справі, виклики в судові засідання та закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті за адресою, вказаною у позовній заяві.

Проте копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.08.2020 та ухвали про виклик в судове засідання призначене на 26.08.20, які направлялися на адресу відповідача, повернуті без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Крім того, копія ухвал суду про виклик в судові засідання призначені на 07.09.20, 23.09.20, 12.10.20, 02.11.20, також повернулась до суду не врученими з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження відповідача - 61001, вул. Молочна, 11, корпус 8, літера А-14, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справі у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством у зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.11.20 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

25 квітня 2019 року між Акціонерним товариством "Харківобленерго" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвера" (далі - Підрядник) укладено Договір підряду № Т 9568 (щодо виконання робіт з технічного переоснащення, відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується власними силами зі своїх матеріалів виконати для Замовника роботи: "Технічне переоснащення (шляхом модернізації) ПЛ 0,4 кВ від ТП №703 (інв. №504695/01) з улаштуванням ТП 10 (6)/0,4 кВ та ПЛ 10 (6) кВ м. Мерефа Харківсого району Харківської області, а Замовник прийняти і оплатити такі роботи, (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору підряду ціна цього Договору є динамічною і становить 2 255 307,91 грн., крім того ПДВ 451 061,58 грн. Загальна сума договору становить 2 706 369,49 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Замовник сплачує Підряднику аванс у розмірі 70 %, що складає 1 894 458,64 грн., у тому числі ПДВ 315 743,11 грн.

Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 15 банківських днів після підписання кожної проміжної довідки про виконані роботи та затрати, з додаванням актів виконаних робіт та актів вартості змонтованого обладнання. Остаточний розрахунок з Підрядником проводиться Замовником після завершення обумовлених Договором робіт та оформлення документу про введення об`єкту в експлуатацію. Розмір притриманої оплати складає 10% від договірної ціни. Ці кошти сплачуються Підряднику після отримання в установленому порядку документу про введення об`єкту в експлуатацію (пункти 4.3., 4.6. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зазначених умов Договору підряду Акціонерним товариством "Харківобленерго" було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" 1 894 458,64 грн. авансу, що підтверджується копією платіжного доручення № 9693 від 10 травня 2019 року.

Згідно пункту 5.1. Договору строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт та починає перебіг протягом 3 днів з дати набрання чинності Договору та отримання авансу або заявки від Замовника на виконання робіт. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) виконання робіт, який є додатком № 2 до Договору.

Відповідно до пунктів 5.17.-5.19. Договору сторонами погоджено, зокрема, що за результатами виконання робіт складаються акти приймання-передачі виконаних робіт, які і є встановленим порядком підтвердженням виконання таких робіт.

Пунктом 6.3.1 Договору також передбачено, що Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у встановлені Договором строки.

Згідно Графіка виконання робіт - Календарний план-графік, що є додатком № 2 до Договору, ТОВ "Альвера" зобов`язалося виконати усі передбачені Договором роботи у термін протягом двох місяців.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач так і не приступив до виконання робіт у строки, обумовлені Договором.

Водночас згідно пункту 7.2 Договору у разі неналежного виконання зобов`язань за цим Договором Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від вартості Договору, а у разі здійснення попередньої оплати Підрядник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає Замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Так, Акціонерним товариством "Харківобленерго" 05.02.2020 направлено на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" Вимогу за вих. № 04-50/1231 щодо повернення 1 894 458, 64 грн. авансу, сплати штрафу - 10% від вартості Договору та інфляційних втрат. Також Листом від 03.02.2020 за вих.№08-42/1174 позивач вимагав повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвера" переданої на виконання умов Договору проектної документації на виконання робіт у строк не пізніше 10.02.2020.

Визначені Договором підряду № Т 9568 (щодо виконання робіт з технічного переоснащення) від 25.04.2019 року та чинним законодавством України акти приймання-передачі виконаних робіт сторонами не підписувалися, жодних зауважень від відповідача внаслідок вимог не надходило. На цей час Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвера" вимоги щодо повернення за Договором авансу не виконало, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, шляхом примусового стягнення з відповідача 2 206 947, 45 грн, де: 1 894 458, 64 грн сума авансу, 270 636,49 грн. сума штрафу, 41 852, 32 грн. інфляційні втрати.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Аналізуючи умови укладеного між Акціонерним товариством "Харківобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвера" Договору підряду № Т 9568 (щодо виконання робіт з технічного переоснащення) від 25 квітня 2019 року, суд зазначає, що між сторонами виникли господарські відносини, до яких, крім положень Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, застосовуються також положення параграфу 1 "Загальні положення про підряд" і параграфу 3 "Будівельний підряд" глави 61 Цивільного кодексу України.

Так, статтею 837 ЦК України, визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Крім того, згідно з приписами пункту 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-:2013 та пункту 4.3 Договору підряду, підтвердженням виконання робіт підрядником - ТОВ "Альвера" є акт приймання-передачі виконаних робіт.

Статтею 849 ЦК Українипередбачено права замовника під час виконання роботи. Зокрема, частиною другою зазначеної статті встановлено: якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач, в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ТОВ "Альвера", як Підрядник, розпочав роботи "Технічне переоснащення (шляхом модернізації) ПЛ 0,4 кВ від ТП №703 (інв. №504695/01) з улаштуванням ТП 10(6)/0,4кВ та ПЛ 10(6)кВ м. Мерефа Харківського району Харківської області, що є істотним порушенням умов Договору та свідчить про порушення відповідачем вимог статті 846 ЦК України щодо строків виконання робіт.

Враховуючи наведене, зважаючи на бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера", позивач обґрунтовано скористався своїм правом, відповідно до пункту 7.2 Договору підряду № Т 9568 (щодо виконання робіт з технічного переоснащення) від 25 квітня 2019 року, а відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог АТ "Харківобленерго" в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1 894 458,64 грн., сплачених в якості попередньої оплати (авансу).

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 41 852,32 грн - інфляційних нарахувань, 270 636,49 грн - штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, за порушення виконання зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення.

Також пунктом 7.2 Договору підряду № Т 9568 (щодо виконання робіт з технічного переоснащення) від 25 квітня 2019 року передбачено, що у разі неналежного виконання зобов`язань за цим Договором Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від вартості Договору, а у разі здійснення попередньої оплати Підрядник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає Замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, і право на позов про стягнення інфляційних втрат з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (Постанова ВСУ від 26.04.2017 у справі № 918/329/16).

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем виконання зобов`язання за Договором та перевіривши арифметичний розрахунок штрафу, інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор Ліга, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства, є правомірним, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м. Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літ. А-14, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 2 206 947 грн. 45 коп., де: 1 894 458 грн. 64 коп. сума авансу, 270 636 грн. 49 коп. сума штрафу, 41 852 грн. 32 коп. інфляційні втрати, - на п/р НОМЕР_1 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Витрати позивача по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м. Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літ. А-14, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 33 104,21 грн. судового збору на п/р НОМЕР_1 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м. Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літ. А-14, ).

Повне рішення складено "06" листопада 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров