РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2020 року м. Чернігівсправа № 927/293/19

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., за участю секретаря Скороход А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032;

в особі: Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», вул. Промислова, 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд»,

юридична адреса: вул. Мстиславська, буд. 181/21, м. Чернігів, 14033;

фактична адреса: вул. Широка, 1-К, м. Чернігів, 14000;

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівпобутхім», вул. І. Мазепи, 59, м. Чернігів, 14000

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська миловарена компанія», вул. Дніпросталівська, 5, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000

предмет спору: про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій

Представники сторін:

позивача: Мариніч Н.В.

відповідача: Ковальчук О.О.

третіх осіб 1, 2: не з`явились

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

08.04.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшов позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ДП «НАЕК «Енергоатом») в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ВП Запорізька АЕС) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» (надалі - ТОВ «Ріа-Трейд») про зобов`язання замінити неякісну продукцію, стягнення штрафу за поставку неякісної продукції, сплату штрафу та пені за порушення строків поставки продукції, з вимогою:

- зобов`язати ТОВ «Ріа-Трейд» замінити продукцію неналежної якості (мило туалетне 100гр. «Ельмир» у кількості 4539кг загальною вартістю 147 063,60 грн із ПДВ; мило готельне 15гр. «Erbay» у кількості 9600шт. загальною вартістю 10 368,00 грн із ПДВ) на відповідну продукцію належної якості;

- стягнути з ТОВ «Ріа-Трейд» на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» штраф за поставку неякісної продукції в розмірі 31 486,32 грн, пеню за порушення строків поставки продукції в розмірі 27 707,96 грн за період з 01.10.2018 по 25.03.2019 та штраф за прострочення поставки продукції більше ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн за період з 01.10.2018 по 25.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору поставки продукції № 480(3)18УК/53-121-01-18-07068 від 05.09.2018 та додаткової угоди №1 до нього (надалі - Договір).

02.05.2019, від позивача до суду надійшла заява №28-23/9271 від 26.04.2019, подана в порядку статті 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), якою зменшено позовні вимоги в частині немайнової вимоги зобов`язання відповідача замінити продукцію неналежної якості, а саме: мило туалетне 100 гр. «Ельмир» у кількості 4539 кг загальною вартістю 147 063,60 грн із ПДВ та мило готельне 15гр. «Erbay» в кількості 9600 шт. загальною вартістю 10 368,00 грн із ПДВ, на відповідну продукцію належної якості. З пояснень вбачається, що необхідність у судовому захисті в частині зобов`язання відповідача замінити вказану продукцію неналежної якості відпала, враховуючи що станом на 28.03.2019 (тобто до подачі позову до суду - 03.04.2019) відповідно до видаткової накладної № РА-00920 від 26.03.2019 замінено неякісну продукцію, яку за актом вхідного контролю № 166-167 від 01.04.2019 ним визнано такою, що відповідає технічним умовам та вимогам Договору, прийнято та допущено до використання. Також зазначено про збільшення позовних вимог у частині стягнення пені за поставку неякісної продукції на 314,86 грн, у зв`язку зі зміною (збільшенням) періоду її нарахування.

Таким чином, згідно поданої заяви позивач просив суд у межах даної справи стягнути з відповідача 70 529,35 грн, з яких: штраф за поставку неякісної продукції в розмірі 31 486,32 грн, пеня за порушення строків поставки продукції в розмірі 28 022,82 грн за період з 01.10.2018 по 27.03.2019 та штраф за прострочення поставки продукції більше ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн. Також, посилаючись на приписи п.1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач просив суд повернути з Державного бюджету України 1 921,00грн судового збору, сплаченого за немайнову вимогу, враховуючи що позов у цій частині ним зменшено.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.05.2019 за заявою відповідача, задоволеною судом, до участі у справі в якості третіх осіб 1 та 2, які не заявляють самостійних вимог предмет спору на стороні відповідача, в порядку статті 50 ГПК України, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівпобутхім» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровська миловарена компанія», які є виробниками поставленої відповідачем продукції, належна якість якої ставиться позивачем під сумнів.

06.05.2019, до Господарського суду Чернігівської області, від ТОВ «Ріа-Трейд» надійшла зустрічна позовна заява № 03 від 03.05.2019 до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП "Запорізька АЕС" про стягнення 173 733,17грн, з яких: 163 673,00 грн сума основного боргу за продукцію, поставлену за видатковою накладною № РА-02982 від 21.09.2018 на підставі договору № 480(3)18УК/53-121-01-18-07068 від 05.09.2018 та додаткової угоди №1 до нього; 2395,00грн трьох відсотків річних за період з 06.11.2018 по 03.05.2019 та 7665,17грн інфляційних втрат за той же період, нарахованих за частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за прострочення покупця оплати вартості поставленої продукції.

Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Ріа-Трейд» зазначав, що за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018, складеною сторонами на виконання умов вищевказаного Договору та додаткової угоди №1, ним поставлено ВП «Запорізька АЕС» продукцію належної якості загальною вартістю 194 880,00 грн, у тому числі: мило туалетне 100 гр. «Ельмир» у кількості 4539 кг та мило готельне 15гр. «Erbay» в кількості 9600 шт., за яку останній до цього часу в повному обсязі не розрахувався.

28.05.2019, судом постановлено прийняти зустрічний позов до розгляду, про що винесено відповідну ухвалу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у задоволенні первісного позову - відмовлено повністю та частково задоволено зустрічний позов, стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» - 6241, 40 грн заборгованості, 91,83 грн 3% річних, 357,64 грн інфляційних втрат, в іншій частині зустрічного позову - відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у справі № 927/293/19 в частині вимог первісного позову про стягнення штрафу за поставку неякісної продукції в розмірі 31 486,32 грн, пені за порушення строків поставки продукції в розмірі 28 022,82 грн та штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у справі № 927/293/19 залишено без змін.

Ухвалою суду від 04.03.2020 справу №927/293/19 прийнято до свого провадження (суддя-М.В. Фесюра), розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.03.2020.

10.03.2020 на адресу суду надійшло клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» про призначення судово-товарознавчої експертизи (т. 4 а.с. 165).

Клопотання прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

12.03.2020, до Господарського суду Чернігівської області, від ТОВ «Ріа-Трейд» надійшла зустрічна позовна заява вих.№11-1 від 11.03.2020 до ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП «Запорізька АЕС» про стягнення 157 431,60 грн заборгованості за поставлений товар, 3815,04 грн 3% річних та 929,88 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 162 176,52 грн разом з доданими до неї матеріалами повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд».

Ухвалою суду від 18.03.2020, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, представників учасників справи та працівників суду, враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 ) та розпорядження міського голови «Про додаткові заходи спрямовані на запобігання розповсюдженню коронавірусу на території міста Чернігова» від 16.03.2020 № 32-р, суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання.

24.03.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.03.2020 у справі № 927/293/19.

Ухвалою суду від 25.03.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням (ухвалою/постановою) Північного апеляційного господарського суду у справі № 927/293/19, ухваленого за наслідками розгляду апеляційної скарги та повернення матеріалів справи до Господарського суду Чернігівської області.

16.07.2020 ухвалою суду поновлено провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 12.08.2020.

В підготовчому засіданні 12.08.2020 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 21.09.2020.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» про призначення судової товарознавчої експертизи. Також, 21.09.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.10.2020.

Сторони правом участі в судовому засіданні 07.10.2020 не скористались, розгляд справи по суті було відкладено на 04.11.2020

Третю особу-1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівпобутхім», належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 300 від 08.10.2020 проте уповноважений представник у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Ухвала-повідомлення про призначення справи до розгляду на 04.11.2020, направлена на адресу третьої особи-2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська миловарена компанія», повернута в суд без вручення адресату поштовим відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце розгляду справи, оскільки такі обставини зумовлені не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, від 23.11.2018 у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019 у справі № 922/85/18.

Отже, всіх учасників справи належним чином було повідомлено про час та місце проведення підготовчого засідання.

12.10.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання № 28-22/21475 від 05.10.2020 про відкладення розгляду справи до закінчення карантину в Україні.

Суд відхиляє подане клопотання з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ внесені зміни щодо автоматичного продовження процесуальних строків. Відповідно до Закону № 731-ІХ продовження можливе лише за заявою особи про продовження процесуальних строків, встановлених судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи по суті згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що явка позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Як зазначалось вище, Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у справі № 927/293/19 в частині вимог первісного позову про стягнення штрафу за поставку неякісної продукції в розмірі 31 486,32 грн, пені за порушення строків поставки продукції в розмірі 28 022,82 грн та штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у справі № 927/293/19 залишено без змін. Постанова набрала законної сили 13.02.2020 є остаточною та не підлягає оскарженню.

Вирішуючи спір у справі № 927/293/19 було встановлено наступні обставини:

«Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) 05.09.2018 було укладено договір поставки продукції №480(3)18УК/53-121-01-18-07068 (далі - договір поставки), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно із специфікацією: мило рідке для рук, "PRO servsce", 460мл., у кількості 20л, вартістю 585,00 грн (без ПДВ) (1); мило туалетне, 100гр., "Ельмир", у кількості 4539кг, вартістю 122553,00 грн (без ПДВ) (2); мило господарське 72% 200гр, у кількості 7343шт., вартістю 29372,00 грн (без ПДВ) (3); мило рідке 5л, "PRO servsce", у кількості 25кан., вартістю 1250,00 грн (без ПДВ) (4); мило готельне, 15гр., "Erbay" в кількості 9600шт, вартістю 8640,00 грн (без ПДВ).

Згідно з п.п. 1.1., .3.1. договору поставки, вартість договору складає 162 400, 00 грн, крім того ПДВ 32 480, 00 грн, разом 194 880, 00 грн.

Строк поставки товару: вересень 2018 року (п.1.3. договору).

Відповідно до п.1.4. договору поставки, з урахуванням редакції додаткової угоди №1 від 04.10.2018 до договору поставки, що поширює свою дію на відносини сторін з 01.09.2018 року (п.3.-4. додаткової угоди), виробник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Ізраїльське підприємство "АРМОНІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "СВК-ПЛЮС".

Розділом 2 договору поставки "Якість і комплектність продукції" сторони погодили, що товар, який поставляється, по своїй якості повинен підтверджуватися паспортом або сертифікатом якості, виданим підприємством-виробником, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікатом відповідності та відповідати ДСТУ 4315:2004, ТУ У 20.4-40212104.001:2018, ДСТУ 4544:2006 (п.2.1. договору, з урахування редакції додаткової угоди №1 від 04.10.2018 року до нього).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. договору поставки, постачальник гарантує належну якість товару, що поставляється, і нормальну його експлуатацію впродовж 24 місяців з моменту поставки, за умови дотримання правил транспортування, експлуатації, зберігання товару, якщо більш тривалий гарантійний строк не передбачений виробником. Постачальник протягом гарантійного строку повинен усунути виявлені покупцем, в установленому порядку дефекти, а при неможливості їх усунення здійснити заміну дефектного товару відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область.

Поставка продукції відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010, на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область. Поставка продукції відбувається у строк згідно з п.1.3 договору поставки (п.п. 4.1., 4.2. договору поставки).

За умовами п. 4.3 договору поставки, продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись наступними документами: видаткова накладна (3 примірника) (а); рахунок-фактура (б); паспорт або сертифікат якості (в); висновок санітарно-епідеміологічної експертизи (г); сертифікат відповідності (д).

Розділом 6 договору поставки "Приймання продукції за якістю та кількістю" сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється Покупцем відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". В електронному вигляді документ є загальнодоступним і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" за адресою: www.energoatom. kiev.ua/ru/about/ company_standards/ (п.6.1. договору поставки).

У разі недопоставки продукції Постачальник зобов`язаний протягом 10 діб поставити бракуючу кількість, відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: Запорізьке відділення ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область, і відшкодувати Покупцю збиток, який виник у нього у зв`язку з недопоставкою продукції. Допоставлена продукція повинна відповідати вимогам, встановленим п.2.1. договору та супроводжуватись документами, передбаченими п.4.3. та п.4.4. договору (п.6.2. договору поставки).

Згідно з п.6.3. договору поставки, покупець має право вимагати як відповідного зменшення ціни продукції залежно від ступеня відхилення якості поставленої продукції від стандартів і встановлених норм (за ціною, передбаченою для продукції відповідної якості), так і своєчасної сплати штрафних санкцій за договором.

Так, умовами п.7.2. договору поставки сторони погодили, що за порушення строків поставки або за недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, за якою йому допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань.

У випадку невідповідності поставленої продукції вимогам по якості, Постачальник зобов`язаний замінити продукцію на якісну протягом 14 днів з моменту направлення Покупцем вимоги про заміну продукції на умовах DDP - м. Енергодар, вул. Промислова, 133, (склад №2) - вантажоодержувач Запорізьке відділення ВП "Складське господарство" і сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісної продукції (п.7.4. договору поставки).

Згідно з п. 11.1. договору поставки, останній вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладення (тобто до 05.09.2019 року).

На виконання умов договору поставки 21.09.2018 відповідач за первісним позовом (у межах обумовленого строку) за видатковою накладною №РА-02982 поставив позивачу товар загальною вартістю 194 880, 00 грн (в т.ч. ПДВ - 32 480, 00 грн), номенклатура та асортимент якого повністю відповідали умовам п.1. договору поставки, а саме: мило рідке для рук, "PRO servіce", 460мл, у кількості 20л, вартістю 585,00 грн (без ПДВ) (1); мило туалетне, 100гр., "Ельмир", у кількості 4539кг, вартістю 122553,00 грн (без ПДВ) (2); мило господарське 72% 200гр, у кількості 7343шт., вартістю 29372,00 грн (без ПДВ) (3); мило рідке 5л, "PRO servіce", у кількості 25кан., вартістю 1250,00 грн (без ПДВ) (4); мило готельне, 15гр., ""Erbay" в кількості 9600шт, вартістю 8640,00 грн (без ПДВ).

Поставлений товар прийнятий позивачем за актом про приймання матеріалів №3/283-1 від 21.09.2018 на відповідальне зберігання до моменту надання оригіналів супровідних документів. У примітці зазначено: відсутній паспорт (сертифікат) якості на мило "PRO servsce" 460мл та мило готельне 15гр. "Erbay".

Комісією позивача, в односторонньому порядку, 03.10.2018 складено довідку №64 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1, з якої вбачається, що на товар щодо якого прийнято рішення про повернення постачальнику для заміни надано наступні супровідні документи: на мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг, - паспорт №9 від 09.2018; паспорт якості (мило туалетне тверде) від 27.07.2018; на мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт. - паспорт якості б/н, партія 7900 упаковок від 07.08.2018.

Водночас, у зазначеній довідці зафіксовано такі невідповідності поставленого товару: мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539 кг фактично виготовлено згідно з ТУ У 20.4-40212104.001:2018, у той час як умовами договору передбачено, що має бути виготовлено по ДСТУ 4537:2006, згідно з паспортом якості мило тверде на дотик та однорідне в розрізі, фактично - крихке і неоднорідне в розрізі (1); мило готельне 15гр. ""Erbay" згідно з паспортом №9 від 09.2018 тверде в розрізі та однорідне, фактично - м`яке, пластичне; бірки на упаковці або упаковочній тарі відсутні (2).

З огляду на встановлені недоліки, комісія дійшла висновку про необхідність заміни вказаного товару.

27.11.2018 позивачем, в односторонньому порядку, в складі комісії складено акт на забраковану продукцію №2, за яким враховуючи встановлені у довідці №64 невідповідності, мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг та мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт є бракованим, як наслідок, зазначена продукція підлягає поверненню постачальнику з метою заміни.

28.01.2019 відповідач звернувся до позивача з листом №010 з пропозицією заміни забракованої продукції, проте факт поставки продукції неналежної якості за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року не визнав.

У свою чергу, позивач листом №07-105/3154 від 08.02.2019 повідомив відповідача про невідповідність наданих ним зразків встановленим вимогам якості та керуючись п.6.1. договору та п.16. Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 №П-7 (зі змінами та доповненнями) просив останнього прибути 20.02.2019 на склад Запорізького відділення ВП "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом" для підписання акту про фактичну якість отриманого товару.

20.02.2019 сторонами, в двосторонньому порядку, згідно з п. п. 14, 16, 19, 29 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 №П-7 (надалі - Інструкція №П-7) складено акт №1 про фактичну якість і комплектність поставленої продукції, з якого вбачається, що поставлений за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 товар: мило туалетне 100гр. "Ельмир", виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім" у кількості 4539кг (паспорт якості б/н від 27.07.2018 року) крихке, неоднорідне за кольором та структурою, має неприємний запах; мило готельне 15гр. "Erbay", виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія" у кількості 9600шт, м`яке, пластичне, немає маркування. Вказана продукція забракована в кількості 4539кг та 9600шт. відповідно. З огляду на характер виявлених недоліків підлягає поверненню постачальнику для заміни.

Даний акт підписаний зі сторони відповідача з приміткою: з актом не згоден, так як продукція відповідає усім технічним вимогам і стандартам, що підтверджують якість останньої, але замінити погоджуюсь.

Незгоду із фактом поставки неякісної продукції відповідач також висловив у відповіді на претензію №28-23/3228 від 11.02.2019. Разом з тим не заперечував проти заміни цієї продукції на аналогічну з іншої партії, з метою підтримання співпраці з позивачем на майбутнє. Повідомив позивача про те, що мило туалетне "Класичне" 100гр. є повним аналогом мила "Ельмир". Зміна назви обумовлена лише зміною торгівельної марки виробником, який повністю припинив виробництво мила під назвою "Ельмир", про що до листа додано гігієнічний висновок, сертифікат якості, паспорт якості виробника на мило "Класичне" та мило "Erbay", а також лист виробника.

26.03.2019 за видатковою накладною №РА-00920 відповідачем було здійснено заміну забракованого позивачем товару, поставивши товар загальною вартістю 157 431,60 грн (у тому числі ПДВ 26 238,60 грн), а саме: мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг та мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт., який прийнято позивачем 01.04.2019 за актом №166-167 вхідного контролю (ВК-1) продукції не СВБ.

При цьому відповідач забрав зі складу забракований товар, що сторонами не заперечується. Натомість, окремий документ на повернення забракованого товару сторонами складено не було.

Тобто, заміна відповідачем за первісним позовом товару поставленого за видатковою накладною №РА-002982 від 21.09.2018 була проведена до подання первісного позову до суду - 03.04.2019».

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.11.7. СОУ НАЕК 038:2017, застосування якого при вхідному контролі передбачено розділом 6 Договору, з метою усунення невідповідностей товару, позивач має право прийняти рішення, яким забракувати такий товар та відповідно повернути його постачальнику для заміни. Однак, за п.11.19. СОУ НАЕК 038:2017 у разі відмови постачальника від врегулювання невідповідностей, закупники готують документи для претензійної роботи у відповідності до П-6, П-7, якщо договором, стандартами, ТУ (технічними специфікаціями), основними та особливими умовами поставок або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання.

Таким чином до спірних відносин сторін мають бути застосовані положення Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 №П-7 (далі - Інструкція П-7).

Разом із тим, відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР» може застосувати лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України.

Частиною 7 статті 11 Господарського процесуального кодексу України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

У даному випадку спірні правовідносини врегульовані законами України.

Так, відповідно до статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини 6 статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати Касаційного господарського суду для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Всупереч наведеним нормам постачальником не надано суду належних та допустимих доказів виникнення дефектів товару внаслідок порушення покупцем правил зберігання або експлуатації мила, отже ТОВ «Ріа-Трейд» не доведено належними та допустимими доказами поставки мила 100гр., "Ельмир", у кількості 4539кг та мила "Erbay" в кількості 9600шт, загальною вартістю 157 431,60 грн, як товару належної якості за видатковою накладною № РА-02982 від 21.09.2018.

Вищевказаний товар не було прийнято у власність покупцем - ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» та під час оформлення видаткової накладної № РА-00920 від 26.03.2019 повернуто постачальнику.

Заміну повернутого товару на товар належної якості здійснено ТОВ «Ріа-Трейд» за видатковою накладною №РА-00920 від 26.03.2019.

Таким чином продукція належної якості на загальну суму 157 431, 60 грн, яка мала бути поставлена у вересні 2018 року відповідно до п.1.3. Договору, фактично була поставлена та прийнята позивачем лише 26.03.2019, тобто з порушенням встановленого Договором строку.

Як зазначалось вище умовами п.7.2. договору поставки сторони погодили, що за порушення строків поставки або за недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, за якою йому допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

У випадку невідповідності поставленої продукції вимогам по якості, Постачальник зобов`язаний замінити продукцію на якісну протягом 14 днів з моменту направлення Покупцем вимоги про заміну продукції на умовах DDP - м. Енергодар, вул. Промислова, 133, (склад №2) - вантажоодержувач Запорізьке відділення ВП "Складське господарство" і сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісної продукції (п.7.4. договору поставки).

За порушення постачальником п.7.2. та п.7.4. Договору позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 31 486,32 грн штрафу за поставку неякісної продукції (20% від 157 431,60 грн), пені за порушення строків поставки продукції в розмірі 28 022,82 грн за період з 01.10.2018 по 27.03.2019 та штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн (7% від 157 431,60 грн за прострочення більше 30 днів).

Відповідач доказів оплати, контррозрахунку заявлених позивачем до стягнення сум штрафних санкцій суду не надав. Оскільки матеріалами справи підтверджено прострочення товару відповідачем, заявлені позивачем до стягнення з відповідача 31 486,32 грн штрафу за поставку неякісної продукції, 28 022,82 пені за порушення строків поставки продукції грн та 11 020,21 грн штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів є обґрунтованими.

Разом з тим, у поданому суду відзиві №6 від 06.05.2019 (т.1 а.с.139) на позовну заяву відповідач, керуючись статті 551 Цивільного кодексу України просить суд врахувати, що заявлений позивачем розмір штрафних санкцій в 70214,49 грн становить майже половину від суми поставки продукції і передбачена Договором неустойка має бути спрямована на дотримання договірної дисципліни і не може бути джерелом збагачення кредитора, а тому просить суд зменшити розмір пені та штрафу до 10% від заявленої суми.

Частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Проте частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями пункту 1 статті 233 Господарського кодексу України також встановлено право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 року у справі № 924/243/19).

Тобто, зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки також в залежність і від співвідношення її розміру і збитків.

Слід зазначити, що поняття «значно» та «надмірно», при застосуванні частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Правила встановлені цими нормами направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

За правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.02.2020 у справі № 924/456/19, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає її зменшення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд зазначає, що законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи той факт, що відповідач добровільно допоставив (замінив) позивачу товар належної якості, приймаючи до уваги зволікання позивача при здійсненні процедури оформлення та повернення позивачу товару, а також приймаючи до уваги, що протягом розгляду справи позивачем не заявлено та не надано суду документів, підтверджуючих заподіяння збитків внаслідок поставки такого товару позивачем, суд дійшов висновку про зменшення суми нарахованої до сплати відповідачу неустойки на 20%.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 25 189,06 ?грн штрафу за поставку неякісної продукції, 22 418,26 грн пені та 8 816,17 грн штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1921 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» штрафу за поставку неякісної продукції в розмірі 31 486,32 грн, пені за порушення строків поставки продукції в розмірі 28 022,82 грн та штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів у розмірі 11 020,21 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріа-Трейд» (14033, м. Чернігів, вул. Мстиславська, буд. 181/21, ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ВП ) 25 189,06 ?грн штрафу за поставку неякісної продукції, 22 418,26 грн пені, 8 816,17 грн штрафу за прострочення поставки продукції більш ніж на 30 днів та 1921 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2020.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/