ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2728/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Кузнецова І.Л., Чередко А.Є.

Секретар судового засідання: Охота В.В.

Представники сторін:

від позивача: Кудрін Д.А., посвідчення №033 від 18.06.2013 р., адвокат,

інші представники сторін в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020, повне рішення складено 10.08.2020, суддя Рудь І.А., у справі №904/2728/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича, м. Павлоград Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 504 571 грн. 10 коп. за договором про перевезення побутового палива від 12.12.2018 № 1195-ПУ-ПА,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець Сусло Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 24.06.2019 № б/н, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість за надані послуги перевезення побутового палива відповідно до складених сторонами актів від 28.02.2019 № 4 та від 31.03.2019 № 6 у загальній сумі 504 571 грн. 10 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про перевезення побутового палива від 12.12.2018 № 1195-ПУ-ПА.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2728/19 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича 504 571 грн. 10 коп. (п`ятсот чотири тисячі п`ятсот сімдесят одну грн. 10 коп.) заборгованості, 7 568 грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позову, 1 921 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд виходив із того, що з наданого Додатку №1 до договору про надання юридичних послуг від 16.04.2019 "Розрахунок види юридичних послуг та порядок їх оплати" вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 25 000 грн. 00 коп.

П. 1.1 вказаного додатку №1, одним із видів юридичних послуг, що надаються позивачу адвокатом визначено "Пошук кандидатури третейського судді", на яку адвокатом витрачено 3 години на суму 3000 грн.

Господарський суд зазначив, що з положень ст. 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що витрати понесені стороною при здійсненні розгляду третейським судом, у тому числі понесені на пошук кандидатури третейського судді, не є судовими витратами в розумінні господарського процесуального кодексу, а отже не можуть бути предметом розподілу судових витрат при вирішенні спору господарським судом, в порядку передбаченому ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу становлять 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із вказаним рішенням, приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити рішення в частині стягнення з відповідача, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00грн. зменшивши їх розмір.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Чус О.В., суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2728/19. Розгляд скарги призначити в судове засідання на 07.10.2020р.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Кузнецова В.О. у відпустці, відповідно до п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, розгляд справи № 904/2728/19, призначеної на 07.10.2020 року не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 розгляд апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020, повне рішення складено 10.08.2020, суддя Рудь І.А., у справі №904/2728/19 призначено в судове засідання на 03.11.2020.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.11.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецова В.О., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Чус О.В., суддів: Кузнецової І.Л., Чередка А.Є.

03.11.20 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається із матеріалів справи Фізична особа-підприємець Сусло Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 24.06.2019 № б/н, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість за надані послуги перевезення побутового палива відповідно до складених сторонами актів від 28.02.2019 № 4 та від 31.03.2019 № 6 у загальній сумі 504 571 грн. 10 коп. Також у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які за наданим позивачем розрахунком (т. 2, а.с. 18) складають 25 000 грн. 00 коп.

Ухвалюючи рішення у справі, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 504 571 грн. 10 коп. заборгованості, 7 568 грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позову, 1 921 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не погоджується із судовими рішеннями у справі лише щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині рішення скаржник не оскаржує.

Як установлено судом попередньої інстанції і підтверджено матеріалами справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі позивачем до матеріалів справи долучено копії договору про надання юридичних послуг від 16.04.2019 № 5, укладеного між адвокатом Кудріним Д.А. та ФОП Сусло С.В., додаток № 1 до вказаного договору «Розрахунок види юридичних послуг та порядок їх оплати», ордеру від 16.04.2019 ДП №872/015, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.08.2013 № 2756, квитанцій від 24.10.2019 № ТS 2034В7 про оплату вартості послуг за договором від 16.04.2019 № 5 на суму 25 000 грн. 00 коп. тощо.

З наданого Додатку №1 до договору про надання юридичних послуг від 16.04.2019 "Розрахунок види юридичних послуг та порядок їх оплати" вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 25 000 грн. 00 коп., які складаються з:

Пункт 1.1 Додатку - надання правової допомоги на досудовій стадії (витрачено 15 годин на суму 15000 грн.):

- Детальне вивчення і аналіз матеріалів справи (витрачено 5 години - 5000 грн.);

- Збір інформації, яка може бути використана для захисту прав та законних інтересів Замовника в суді (витрачено 3 години - 3000 грн.);

- Пошук кандидатури третейського судді (витрачено 3 години - 3000 грн.);

- Складання процесуальних документів: позовна заява, вимоги, листування з учасниками справи, проведення розрахунків, інші процесуальні документи (витрачено 4 годин - 4000 грн.);

- Подання до суду позовної заяви.

Пункт 1.2 Додатку - надання правової допомоги на стадії розгляду справи у суді (10 000 грн.):

- Представництво інтересів Замовника у суді, прийняття участі у судових засіданнях - 7000 грн.;

- Детальне вивчення і аналіз заперечень на позов - 3000 грн.;

- Отримання документів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як убачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав копію угоди договору про надання юридичних послуг від 16.04.2019 № 5, укладеного між адвокатом Кудріним Д.А. та ФОП Сусло С.В., додаток № 1 до вказаного договору «Розрахунок види юридичних послуг та порядок їх оплати», ордеру від 16.04.2019 ДП №872/015, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.08.2013 № 2756, квитанцій від 24.10.2019 № ТS 2034В7 про оплату вартості послуг за договором від 16.04.2019 № 5 на суму 25 000 грн. 00 коп.

У свою чергу, відповідач під час розгляду справи місцевим господарським судом у відзиві на позов і запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву заперечив проти стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд дослідив зазначені докази і доводи сторін, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, однак визнав правомірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі 20 000,00 грн, оскільки положеням ст. 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що витрати понесені стороною при здійсненні розгляду третейським судом, у тому числі понесені на пошук кандидатури третейського судді, не є судовими витратами в розумінні господарського процесуального кодексу, а отже не можуть бути предметом розподілу судових витрат при вирішенні спору господарським судом, в порядку передбаченому ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у відшкодуванні понесених ним витрат на правову допомогу позивачу в частині суми 3000, 00 грн. яка визначена пунктом 1.1 розрахунку, а саме: - пошук кандидатури третейського судді.

З огляду на викладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи, зокрема, щодо права зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку.

А тому апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» слід залишити без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича підлягає сума витрат на послуги адвоката у розмірі 22 000,00 грн за додатком № 1 до вказаного договору «Розрахунок види юридичних послуг та порядок їх оплати» (25 000,00 - 3 000,00 = 22 000,00).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чимои, колегія суддівв важає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає зміні в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 255, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2728/19 змінити в частині стягненої суми витрат на професійну правничу допомогу, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76 ) на користь Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 22 000 грн. 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10.11.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя А.Є. Чередко