ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Справа №914/1985/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дубник О.П.

суддів Гриців В.М.

Зварич О.В.

секретар судового засідання Гулик Н.Г.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Львівська дорожня служба" вих. № 1 від 12 березня 2020 року (вх. № 01-05/1159/20 від 24 березня 2020 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 24 лютого 2020 року (суддя Гоменюк З.П., повний текст рішення виготовлено 05 березня 2020 року)

у справі №914/1985/17

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ТОВ "Львівська дорожня служба" , м. Львів

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Львівська дорожня служба" від 09 грудня 2016 року, що оформлене протоколом №09/12/16 від 09 грудня 2016 року.

за участю представників:

від позивача: не з`явився (належним чином повідомлений);

від відповідача: не з`явився (належним чином повідомлений).

1. Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання не фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

2.Вирішення процесуальних питань.

Ухвалою суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою суду від 07.10.2020 застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини та враховуючи карантинні заходи, запроваджені урядом держави Україна щодо подолання COVID-19.

В судове засідання 04.11.2020, учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, представник позивача про судове засідання повідомлений під розписку в судовому засіданні, апелянт про судове засідання повідомлений на електронну адресу.

Крім того, слід зазначити, що апелянт неодноразово повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, про що в матеріалах справи наявні витяги з сайту АТ «Укрпошта» з відстеженнями поштових відправлень за трек-номерами 892, 990 щодо належного повідомлення апелянта про судові засідання 15.07.2020 та 07.10.2020.

Також в матеріалах справи наявні клопотання представника апелянта від 09.06.2020 (вх.№01-04/3456/20 від 10.06.2020) про відкладення розгляду справи 10.06.2020, клопотання про відкладення розгляду справи від 15.07.2020 (вх.№ 01-04/4211/20 від 15.07.2020), що також свідчить про те, що апелянт неодноразово повідомлявся про судові засідання.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача та відповідача.

3. Короткий зміст позовних вимог.

28 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ "Львівська дорожня служба" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Львівська дорожня служба» від 09.12.2016, що оформлене протоколом №09/12/16 від 09.12.2016.

Позивач стверджує про порушення його корпоративних прав як учасника товариства, оскільки його не було повідомлено про збори у встановлений Статутом порядок та строк, він не отримував проекту порядку денного таких зборів, і відповідно не був присутній та не брав, і не міг брати в них участь. Позивач стверджує, що в протокол зборів внесено завідомо неправдиву інформацію, щодо осіб, які нібито приймали участь у цих зборах.

Позивач зазначає, що рішенням загальних зборів товариства від 09.12.2016 вирішено тимчасово відсторонити ОСОБА_1 , від виконання обов`язків директора товариства, призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора товариства ОСОБА_2 ; змінено осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності шляхом вилучення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань інформації про ОСОБА_1 та включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань інформації щодо ОСОБА_2 . З протоколу загальних зборів учасників товариства від 09.12.2016 вбачається, що на цих зборах були присутні три учасники, яким разом належить 100% голосів від загальної кількості учасників - ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , однак останній фактично не приймав участі у цих зборах.

Позивач також наголошує, що. оскільки йому належить 33% голосів, і він не був присутній на загальних зборах та не брав у них участі, то такі загальні збори були неповноважними, і не могли приймати жодних рішень, в тому числі і про відсторонення позивача від виконання обов`язків директора.

А відтак, позивач вважає, що його було незаконно відсторонено від виконання обов`язків директора та незаконно призначено виконуючим обов`язки директора ОСОБА_2 , а тому таке рішення загальних зборів товариства слід визнати недійсним (а.с. 5-6, т. 1).

4. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.02.2020 позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Львівська дорожня служба" від 09.12.2016, оформлені протоколом №09/12/16 від 09.12.2016.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не повідомлявся про проведення загальних зборів, тобто збори відбулись без дотримання порядку їх скликання і проведення, та в дійсності не брав участі в загальних зборах учасників товариства 09.12.2016, внаслідок чого був відсутній передбачений статутом товариства кворум, що є безумовною підставою для задоволення позову.

Такого висновку місцевий господарський суд дійшов, виходячи з відсутності доказів повідомлення позивача про скликання зборів 09.12.2016, як і відсутності передбаченого статутом підписаного головою загальних зборів учасників переліку учасників, які зареєструвалися для участі в зборах, та одночасної наявності заперечень позивача щодо його участі в таких зборах. При цьому суд першої інстанції вважав за можливе взяти до уваги також і подані позивачем документи, що підписувались ним як директором товариства в день проведення загальних зборів та після цього дня, які в сукупності з іншими обставинами справи можуть додатково підтвердити фактичну відсутність позивача на зборах та його необізнаність щодо прийняття на них рішень про відсторонення позивача від виконання обов`язків директора товариства.

Недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, як і відсутність внаслідок цього необхідного кворуму, призвели до порушення прав позивача на участь в управлінні товариством, яке реалізується ним, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, та до недійсності прийнятих на загальних зборах рішень.

Суд першої інстанції вважає, що визнанню недійсними підлягають загалом всі рішення, які були прийняті на загальних зборах 09.12.2016 та оформлені відповідним протоколом, так як вони або стосувались відсторонення позивача від виконання обов`язків директора або були похідними від цього рішення, тому допущені порушення не можуть бути усунені шляхом визнання недійсними лише деяких з рішень, що приймалися, а ефективного захисту прав позивача в даному випадку неможливо буде досягнути способом, відмінним від визнання недійсними всіх прийнятих рішень.

5.Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ТОВ "Львівська дорожня служба" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.2020 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, оскільки вказане судове рішення, апелянт вважає незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається не те, що протокол є технічним документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами. Протокол підписано головою та секретарем зборів, які відповідають за достовірність відомостей у цьому документі.

Крім того, апелянт звертає увагу, що складання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, які складаються у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, згідно ст. 358 Кримінального кодексу України кваліфікуються як "підроблення документів", а встановлення такого факту є компетенцією, зокрема органів прокуратури. Для господарського суду, виходячи з положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді господарської справи має преюдиційне значення вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, якщо господарський суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок чи постанова суду, і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. А в матеріалах справи станом на розгляд справи по суті заявлених позивачем вимог відсутні докази того, що вироком суду, який набрав законної сили, встановлено факт підробки чи фальсифікації протоколу позачергових загальних зборів учасників товариства №09/12/16 від 06.12.2016.

Апелянт вважає, що позивачем не доведено порушення свого права з викладених ним у позові підстав, тому в задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів недоведеності, безпідставності та необґрунтованості вимог.

Крім того, апелянт стверджує, що судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваного рішення, порушено вимоги ч.4 ст. 120 ГПК України та розглянуто справу за відсутності відповідача та позивача і останні не були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що є порушенням судом першої інстанції норм процесуального законодавства.

5.2. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що подана апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою і не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в відтак немає жодних підстав для його скасування немає.

Позивач вважає, що доводи відповідача не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, посилання апелянта на відсутність вироку суду, яким було б встановлено преюдиційну обставину - підроблення спірного протоколу загальних зборів не має ніякого правового сенсу, оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Дана процесуальна норма права передбачає лише можливість звільнення сторони від доказування певних обставин, встановлених вироком суду, і лише у випадку розгляду господарським судом правових наслідків діянь особи, щодо якої ухвалено вирок суду.

Однак, як стверджує позивач, від не просив звільнити його від доказування обставин, якими він обґрунтував свій позов, і суд першої інстанції не звільняв позивача від такого доказування. Доказування відбувалося на загальних підставах, а рішення суду першої інстанції ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Натомість, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позовної заяви.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач та відповідач не були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, то позивач вважає, що такі не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Позивач стверджує, що в судових засіданнях 20.01.2020 та 13.02.2020 були присутні як представник позивача, так і представник відповідача, при цьому про судове засідання 24.02.2020 і представник позивача і представник відповідача були належним чином повідомлені під розписку.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань станом на 14.09.2017, державну реєстрацію відповідача було проведено 16.10.2015 за номером запису 1 037433 (а.с.67-69, т.1).

Загальними зборами учасників ТОВ "Львівська дорожня служба" відповідно до протоколу №01/16 від 04.03.2016 затверджено Статут товариства (а.с. 115-117, т.1).

Відповідно до п.1.1. статуту товариство створене учасниками товариства, шляхом об`єднання їх майна для підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Згідно з п.1.3. статуту, учасниками товариства є: громадянки України ОСОБА_3 (67 відсотків статутного капіталу) та ОСОБА_4 (33 відсотки статутного капіталу).

Відповідно до п.5.1. статуту, для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладу учасників створюється статутний капітал в розмірі 200000 грн.

Пунктом 5.2. статуту передбачено, що у створенні статутного фонду беруть участь: громадянка України ОСОБА_3 - 67% статутного капіталу, що становить 134 000 грн та громадянка України ОСОБА_4 - 33% статутного капіталу (фонду), що становить 66000 грн.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства (п.5.3 статуту).

Згідно з п.5.4 статуту, якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу учасників товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу частки у статутному капіталі (фонді); про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу

Протоколом №02/16 оформлено рішення, які були прийняті 22.03.2016 загальними зборами учасників товариства (а.с.113-114, т.1).

В протоколі зазначено про присутність засновників (учасників) товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та запрошеного на збори ОСОБА_1 .

На порядок денний зборів було винесено питання про обрання голови та секретаря зборів; перехід частки у статутному капіталі ТОВ "Львівська дорожня служба" ; затвердження нової редакції статуту товариства.

По другому питанню загальні збори товариства прийняли рішення про затвердження переходу належної ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі товариства в розмірі 33% на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2016 ОСОБА_1 ; розподілено статутний капітал товариства його між учасниками наступним чином: учасник ОСОБА_4 , розмір внеску в гривнях - 66000 грн, частка учасника - 33%; учасник ОСОБА_3 , розмір внеску в гривнях - 68000 грн, частка учасника - 34%; учасник ОСОБА_1 , розмір внеску в гривнях - 66000 грн, частка учасника - 33%.

Загальними зборами учасників ТОВ "Львівська дорожня служба" відповідно до протоколу №02/16 від 22.03.2016 затверджено Статут (а.с.13-27, т.1).

Відповідно до п.1.1. статуту ТОВ "Львівська дорожня служба" створене учасниками товариства, шляхом об`єднання їх майна для підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Згідно з п.1.3. статуту, учасниками товариства є: громадяни України: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.5.1. статуту для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладу учасників створюється статутний капітал в розмірі 200000 грн.

Пунктом 5.2. статуту передбачено, що у створенні статутного фонду беруть участь: громадяни України: ОСОБА_3 - 34% статутного капіталу, що становить 68 000 грн, ОСОБА_4 - 33% статутного капіталу (фонду), що становить 66000 грн та ОСОБА_1 - 33% статутного капіталу (фонду), що становить 66000 грн.

Як визначено пунктами 6.1. та 6.2. статуту, учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному цим статутом, за винятком випадків, передбачених законодавством України і одержувати інформацію про діяльність товариства, а товариство на вимогу учасника зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи загальних зборів учасників.

Пункт 9.1. статуту визначено, що вищим органом управління товариства є загальні збори учасників, а директор - виконавчим органом.

Відповідно до п.10.1. та п.10.4. статуту, найвищим органом управління товариства є загальні збори учасників, які складаються з учасників або їх представників. Повноваження представників мають бути посвідчені у встановленому законодавством порядку. Учасники володіють на загальних зборах учасників кількістю голосів пропорційною до розміру їх часток у статутному капіталі (фонді) товариства. Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами учасників питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством.

Про проведення загальних зборів учасників товариства учасники повідомляються письмово за 30 днів із зазначенням часу і місця проведення загальних зборів учасників та порядку денного. (п.10.8. статуту).

Пунктом 10.9. статуту встановлено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), які володіють у сукупності більше ніж 70 відсотками голосів.

Згідно з п.10.10. статуту брати участь у загальних зборах учасників з правом дорадчого голосу може також директор, який не є учасником товариства. Учасники загальних зборів реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожен учасник. Цей перелік підписується головою загальних зборів учасників.

Як визначено у п.10.12. та 10.13. статуту, рішення загальних зборів учасників вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності 100 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства, з наступних питань: внесення змін до статуту товариства; відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства; ліквідація товариства; визначення основних напрямів діяльності товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; обрання директора товариства; вирішення питання про виключення учасника з товариства. З решти питань рішення приймаються більшістю голосів, яка повинна становити не менше 75% голосів від числа голосів присутніх учасників.

Відповідно до п.10.23. статуту, рішення загальних зборів учасників може бути оскаржене учасником товариства до суду.

За умовами пунктів 11.1.- 11.3. статуту, керівництво поточною діяльністю товариства та виконання рішень загальних зборів учасників здійснює директор. Директор підзвітний загальним зборам учасників. Він не має права приймати рішення, які зобов`язують учасників товариства. Директор обирається загальними зборами учасників строком на п`ять років. З особою, яку обрано директором товариства, може на вимогу загальних зборів учасників укладатися контракт на управлінську діяльність. Від імені учасників контракт з директором укладає голова товариства.

Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників товариства №09/12/16 від 09.12.2016, на загальних зборах учасників були присутні: ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 (а.с.10-12, т.1).

В протоколі також вказано такі відомості: загальна кількість присутніх на загальних зборах учасників товариства становить 100% голосів від загальної кількості учасників товариства; учасників було завчасно повідомлено про загальні збори учасників товариства та їх порядок денний; учасникам було надано для ознайомлення усі належні документи; загальні збори учасників товариства визнаються повноважними для вирішення питань порядку денного.

Головою загальних зборів учасників обрано ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 , секретарем - ОСОБА_3, від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2 .

До порядку денного зборів були внесені такі питання: 1) про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора товариства; 2) про призначення тимчасово виконуючого обов`язки директора товариства; 3) про зміну осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори; 4) про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба".

З даних питань на зборах було прийнято такі рішення:

- в порядку ст.99 Цивільного кодексу України тимчасово відсторонено ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора товариства з 09.12.2016 до прийняття рішення загальними зборами учасників товариства про призначення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" (по першому питанню);

- призначено ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки директора товариства з 09.12.2016 до прийняття рішення загальними зборами учасників Товариства про призначення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" (по другому питанню);

- змінено осіб, які мають право вчиняти дії від імені Товариства без довіреності, укладати та підписувати договори. А саме: вилучити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ОСОБА_1 та включити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особу, яка має право вчиняти дії від імені товариства без довіреності - ОСОБА_2 (по третьому питанню);

- уповноважено тимчасово виконуючого обов`язки директора товариства ОСОБА_2 представляти інтереси товариства у всіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форми власності та підпорядкування, при проведенні державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" (по четвертому питанню).

Протокол загальних зборів учасників товариства підписано представниками голови та секретаря зборів, які діяли від їх імені, з нотаріальним засвідченням справжності їхніх підписів.

В матеріалах справи наявні засвідчені копії підписаних ОСОБА_1 як директором ТзОВ "Львівська дорожня служба" протоколів №23 та №28 щодо готовності об`єкта, які датовані 09.12.2016, а також підписаних ОСОБА_1 як директором довідок про вартість виконаних робіт та актів приймання виконаних будівельних робіт, які датовані 20.12.2016 та 26.12.2016 (а.с.30-61, т.1).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань станом на 14.09.2017 вбачається, що 13.12.2016 було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за номером запису 4037433 (щодо зміни відомостей про керівника юридичної особи, складу підписантів) (а.с.67-69, т.1).

В Реєстрі також вказано, що ОСОБА_1 тимчасово відсторонений від виконання обов`язків директора, а ОСОБА_2 є тимчасово виконуючим обов`язки директора товариства.

21.04.2017 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за номером запису 5037433 (щодо зміни статутного або складеного капіталу, інших змін, зміни складу або інформації про засновників).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, учасниками товариства станом на 14.09.2017 р. є ОСОБА_4 з розміром внеску до статутного фонду 66000 грн та ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду 68000 грн, а статутний капітал товариства загалом становить 134000 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.07.2019 р. повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог у справі №914/2451/17 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Львівська дорожня служба", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, оформлених протоколом №02-16 від 22.03.2016.

Дане рішення було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2019.

У рішенні Господарського суду Львівської області від 01.07.2019 у справі №914/2451/17 було встановлено, що 10.01.2018 ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Львівська дорожня служба», укладеного 22.03.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , і даний позов (разом з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ "Львівська дорожня служба" від 22.03.2016, стягнення з ОСОБА_3 167112 грн подвійного розміру збитків та 100000 грн моральної шкоди) був предметом розгляду у справі №914/76/18.

За результатами розгляду рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2018 у справі №914/76/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

7. Норми права та висновки якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія судів при розгляді апеляційної скарги керується нормами законів та статуту відповідача, які були чинні на момент прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів учасників ТОВ "Львівська дорожня служба", оформленого протоколом від 09.12.2016 № 02/12/16.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в редакції, чинній на день прийняття спірного рішення зборів, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом статті 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується із положеннями статті 10 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, чинній на день прийняття спірного рішення зборів, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть, також, мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, закріплено у ч. 1 ст. 116 ЦК України, ч. 1 ст. 88 ГК України та Законі України "Про господарські товариства".

У відповідності до ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (ст. 98 ЦК України).

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" унормовано, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Приписами статті 41 названого Закону передбачено, що до компетенції загальних зборів належить:

а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання;

б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу;

в) обрання і відкликання членів наглядової ради;

г) утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства;

е) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень;

є) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства;

ж) затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства;

з) вирішення питання про придбання акціонерним товариством акцій, що випускаються ним;

и) визначення умов оплати праці посадових осіб акціонерного товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв;

і) затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства;

ї) прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу;

й) прийняття рішення про обрання уповноваженої особи акціонерів для представлення інтересів акціонерів у випадках, передбачених законом.

Повноваження, передбачені пунктами "б", "в", "г", "д", "е", "ї", "й", належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства.

Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання.

Поряд з цим, згідно із ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", «;и й» статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Позивач, звертаючись з позовною заявою до суду, посилається на порушення його прав як учасника товариства на участь в загальних зборах, тобто між ТОВ "Львівська дорожня служба" та її учасником виник спір, який пов`язаний з діяльністю й управлінням цією юридичною особою, а відтак є корпоративним спором і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Статутом ТОВ "Львівська дорожня служба" та актами законодавства учасникам підприємства надано право брати участь в управління його справами.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства"

Згідно з п. 10.8. статуту ТОВ "Львівська дорожня служба" учасника повідомляють про проведення загальних зборів учасника товариства письмово за 30 днів із зазначенням часу і місця проведення загальних зборів учасників та порядку денного.

Як вбачається з матеріалів справи, на час проведення загальних зборів учасників ТОВ "Львівська дорожня служба" 09.12.2016 позивач згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був учасником цього товариства, частка в статутному капіталі складала 33%, а тому він мав право на участь у вказаних загальних зборах цього товариства.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про проведення 09.12.2019 загальних зборів учасників товариства, та як стверджує сам позивач, йому не було відомо про проведення загальних зборів товариства, що він про такі не повідомлявся, хоча в протоколі від 09.12.2016 вказано про його особисту присутність та голосування.

Слід зазначити також, що суд першої інстанції, встановивши обставини справи, зробив вірний висновок, що наявні у справі докази підтверджують факт відсутності позивача на зборах та його необізнаність щодо прийняття на них рішень про відсторонення позивача від виконання обов`язків директора товариства.

При цьому, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено суду належних та допустимих доказів на спростування позиції позивача, не надано доказів що ОСОБА_1 повідомлявся про загальні збори учасників товариства 09.12.2016, чи що йому надсилався проект порядку денного загальних зборів учасників товариства.

Поряд з іншим, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на відсутність вироку суду, яким було б встановлено преюдиційну обставину - підроблення спірного протоколу загальних зборів, так як відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Дана процесуальна норма права передбачає лише можливість звільнення сторони від доказування певних обставин, встановлених вироком суду, і лише у випадку розгляду господарським судом правових наслідків діянь особи, щодо якої ухвалено вирок суду.

Щодо посилання апелянта на порушення судом першої інстанції ч.4 ст.120 ГПК України слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 13.02.2020 (а.с.151-152, т.1) представник відповідача був присутній в судовому засіданні 13.02.2020, в якому головуючим суддею ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 24.02.2020.

Крім того, в матеріалах справи наявна розписка у справі №914/1985/17 про повідомлення представників сторін про закриття підготовчого засідання в порядку ст. 185 ГПК України та призначення розгляду справи по суті на 24.02.2020 (а.с.150, т.1).

А відтак, посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права, зокрема ст. 120 ГПК України, є необґрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав правильну юридичну оцінку обставинам справи та обґрунтовано, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі.

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення процесуального права і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

8. Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 400 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.2020 у цій справі без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

4. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 10.11.2020

Головуючий-суддя О.П. Дубник

Судді В.М.Гриців

О.В.Зварич