УХВАЛА

06 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 904/3389/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» (далі - ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ», скаржник)

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2020

у справі № 904/3389/20

за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради в особі Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради

до ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Фенікс»,

про стягнення збитків у розмірі 2 429 769, 48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» 08.10.2020 (згідно з відмітками Центрального апеляційного господарського суду) через Центральний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.20020 у справі №904/3389/20 в частині відмови у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» у контексті оскаржуваного судового рішення, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2020, якою апеляційну скаргу ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/3389/20 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

Ухвала господарського суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у залишенні позову без розгляду. З огляду на викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 у справі №904/3389/20 в частині відмови у залишенні позову без розгляду, оскарження якої не передбачено ГПК України, не може бути предметом апеляційного перегляду, що є підставою для повернення апеляційної скарги заявникові на підставі підпункту четвертого пункту 5 статті 260 ГПК України.

Не погоджуюсь з ухваленим судовим рішенням, ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» звернулось з касаційною скаргою, в якій вказуючи, що суд апеляційної інстанції з формальних підстав повернув апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі №904/3389/20 про повернення апеляційної скарги. При цьому, слід відзначити, що доводи касаційної скарги фактично та в цілому зводяться до незгоди скаржника з постановленою ухвалою апеляційної інстанції про відмову у залишенні позову прокурора без розгляду, що у свою чергу не є предметом касаційного оскарження.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. При цьому ухвала суду першої інстанції про відмову у залишенні позову без розгляду у даному переліку відсутня.

Так, відповідно до пункту 5 статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: 1) апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; 2) до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; 3) скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; 4) скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» подало апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, оскарження якої окремо від рішення суду не передбачено чинним ГПК України (зокрема статтею 255 ГПК України), вказані обставини стали підставою для повернення апеляційної скарги заявникові на підставі підпункту четвертого пункту 5 статті 260 ГПК України, а тому правильне застосовування судом апеляційної інстанції даної норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Касаційний господарський суд, зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» на підставі частини другої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ЕНЕРГОПРОМ» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.20020 у справі № 904/3389/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко