ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4892/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ПОЛІС", м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА", м. Дніпро

про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 35 678,06 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "МЕГА-ПОЛІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 35 678,06 грн.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (35 678,06 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 10.10.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 01.10.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

В зазначені строки сторони не подали витребувані судом документи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, суд вважає за необхідне повторно надати строки для подання сторонами витребуваних судом документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 року відкладено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 05.11.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 30.10.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: м. Дніпро, вулиця Василя Макухи, будинок 1, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 року у справі № 923/1432/15.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.09.2020 та ухвалою про відкладення розгляду справи по суті від 15.10.2020 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вище визначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 14358-10 від 15.11.2017 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки MINI Cooper, д.н.з. НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки AUDI, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, та позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 993, 1164-1166, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія Договору добровільного страхування наземного транспорту № 14358-10 від 15.11.2017 року;

- копії посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- копія повідомлення про настання страхового випадку;

- копія заяви № 29660 від 06.11.2018 року про страхове відшкодування з доказами відправлення Відповідачу, та копія конверту що повернувся;

- копія заяви (повторно) № 31285 від 14.07.2020 року про страхове відшкодування з доказами відправлення Відповідачу;

- копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності;

- копія довідки про ДТП;

- копія Звіту № С18-166 про визначення вартості матеріального збитку від 29.05.2018 року;

- копія рахунку-фактури № А-399550 від 16.05.2018 року;

- копія акту виконаних робіт № 896259 від 06.07.2018 року;

- копія попереднього страхового акту № 7053/14358-10 від 04.06.2018 року;

- копія остаточного страхового акту № 7053/14358-10 від 05.09.2018 року;

- копії платіжних доручень про виплату страхового відшкодування;

- копія платіжного доручення про повернення надлишково сплаченої суми страхового відшкодування;

- копія полісу ОСЦПВ№ АМ/2666526.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.11.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" укладений договір № 14358-10, предметом якого є страхування транспортного засобу «МІNI Соорег» д.н.з. НОМЕР_1 .

10.05.2018 року в м. Києві по вулиці Омеляновича-Павленка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МINI Соорег» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «АUDI» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «АUDI» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінет) Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, тобто вчинення ним правопорушення, яке передбачене ст. 124 КпАП України.

До ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС", виходячи із Рахунку № А-399550 від 16.05.2018 року, на підставі попереднього страхового акту № 7053/14358-10 від 05.09.2018 року, остаточного страхового акту № 7053/14358-10 від 05.09.2018 року здійснено виплату страхового відшкодування в загальному розмірі - 35 678,06 грн.

Фактичне здійснення ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу «МІNІ Соорег», державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджується актом виконаних робіт № 896259 від 06.07.2018 року.

Виплата страхового відшкодування підтверджується наступними документами:

- попереднього страхового акту № 7053/14358-10 від 05.09.2018 року;

- остаточного страхового акту № 7053/14358-10 від 05.09.2018 року;

- актом виконаних робіт № 896259 від 06.07.2018 року.

Відповідно до п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «АUDI» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» відповідно до полісу № АМ/2666526.

Отже, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню в порядку суброгації з ПАТ «Страхове товариство «Домінанта», понесені ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС", у зв`язку з виконанням договірних зобов`язань, що виникли при страхового випадку, внаслідок ДТП, яке мало місце 10.05.2018 року в м. Києві по вулиці Омеляновича-Павленка становить 35 678,06 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

В силу припису пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (пункт 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Приписом підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «МІNІ Соорег» д/н НОМЕР_1 , сталася 15.11.2017 року.

06.11.2018 року потерпіла особа звернулась до позивача, як страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яке відбулось 10.05.2018 року. Тобто заява про виплату страхового відшкодування подана в межах строку, який встановлений законом для її подачі.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Необхідною умовою для відшкодування матеріального збитку особою, відповідальною за заподіяний збиток на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є наявність оцінки завданої шкоди, проведеної у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Автотоварознавча експертиза - це дослідження, яке встановлює реальну вартість пошкодженого або викраденого транспортного засобу, його вузлів і деталей.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПАТ «СК "МЕРАПОЛІС» транспортного засобу «МІNІ Соорег» д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено експертне дослідження, за результатами якого 29 травня 2018 року складено Звітам СІ8-166 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «МІNІ Соорег», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 39 123,69 грн.

Зі змісту попереднього страхового акту № 7053/14358-10 від 04.06.2018 року (арк. с. 44) вбачається, що відшкодуванню позивачем за умовами договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 14358-10 від 15.11.2017 року внаслідок настання страхового випадку, пов`язаного із пошкодженням автомобілю «МІNІ Соорег» д/н НОМЕР_1 , підлягає сума шкоди за виключення передбаченої договором франшизи в розмірі 0,00 грн., а саме 39 288,00 грн.

Відповідно до остаточного страхового акту № 7053/14358-10 від 05.06.2018 року (арк. с. 45) відшкодуванню позивачем за умовами договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 14358-10 від 15.11.2017 року внаслідок настання страхового випадку, пов`язаного із пошкодженням автомобілю «МІNІ Соорег» д/н НОМЕР_1 , підлягає сума шкоди за виключення виключення передбаченої договором франшизи в розмірі 0,00 грн., а саме 35 678,06 грн.

На підставі остаточного страхового акту 7053/14358-10 від 05.06.2018 року позивачем було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури ТОВ «АВТ Баварія Київ» № А-399550 від 16.05.2018 року у розмірі 35 678,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4173 від 05.06.2018 року.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до спірних правовідносин є обґрунтованим застосування статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, до ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС", яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом вище, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «АUDI» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , застрахована Товариством з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ2666526, діючим станом на 11.05.2018 року (арк. с. 48).

У відповідності до вищевказаних норм до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «АUDI» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (пункт 14.1 статті 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Пунктом 21.1 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «МІNІ Соорег» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану ОСОБА_2 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації вищевказаного транспортного засобу.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 06 листопада 2018 року, в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" (Позивач) звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (Відповідач) з вимогою про страхове відшкодування вих. №29660, в якій просило сплатити 35 678 (тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 06 копійок, як відшкодування завданої шкоди транспортному засобу «МІNІ Соорег» д.н.з. НОМЕР_1 в межах виплаченого ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" страхового відшкодування за договором №14358-10 від 15.11.2017 р. проте лист повернувся в зв`язку з тим, що Відповідач за адресою не знаходиться.

15.07.2020 року ПАТ "СК "МЕГА-ПОЛІС" було повторно направлено заяву про страхове відшкодування № 31285 від 14.07.2020 року за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, однак ніякої відповіді не було отримано, що і є причиною спору

Матеріали справи не містять доказів виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу або доказів невизнання ним майнових вимог позивача з визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підстав.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач заперечень проти заявленого позову не висунув, доказів у спростування обставин, викладених в обґрунтування позовних вимог, суду не надав.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (49000, м. Дніпро, вул. Василя Макухи, буд. 1; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, оф. 23; ідентифікаційний код 30860173) 35 678,06 грн. страхового відшкодування та 2 102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.11.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік