номер провадження справи 4/160/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.11.2020 Справа № 908/2508/20

м. Запоріжжя Запорізька область

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС», (69065, м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, буд. 26а, кв. 41)

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська», (71410, с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області, вул. Поштова, буд. 12)

про стягнення 271140,22 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ

29.09.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. № 22.09 від 22.09.2020 (вх. № 27157/08-07/20 від 29.09.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська», с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області про стягнення 271140,22 грн. заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 054 від 28.11.2017, в тому числі: 256444,57 грн. основного боргу за поставлений товар, 9605,01 грн. 3 % річних та 5090,64 грн. інфляційних втрат.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 29.09.2020 справу № 908/2508/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.10.2020 відкрито провадження у справі № 908/2508/20 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/160/20, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.11.2020 затверджено мирову угоду між з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС», м. Запоріжжя та Приватним акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська», с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області, провадження у справі № 908/2508/20 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вказано в узагальненні Верховного Суду «Огляд проблемних питань застосування судами окремих положень ГПК України за результатами проведених нарад, семінарів, круглих столів із місцевими та апеляційними судами» від 01.07.2019 в частині 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» наведено перелік обставин, коли для повернення судового збору необхідною є наявність відповідного клопотання особи. Проте, системний аналіз положень ч. 1 ст. 130, п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд без клопотання особи у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, розглянувши матеріали справи № 908/2508/20, у зв`язку із закриттям провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд вважає за необхідне повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС» (позивачу у справі) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2033,55 грн., що становить 50 % судового збору, сплаченого при подані позову платіжним дорученням № 194 від 16.09.2020 на суму 4067,10 грн.

Керуючись ст., ст. 123, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС», (69065, м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, буд. 26а, кв. 41, ідентифікаційний код юридичної особи 36977514) з Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA3008007, код класифікації доходів бюджету: 22020101) 2033 (дві тисячі тридцять три) грн. 55 коп. судового збору, що становить 50 % судового збору, сплаченого при подані позову платіжним дорученням № 194 від 16.09.2020 на суму 4067,10 грн. (Оригінал платіжного доручення № 194 від 16.09.2020 знаходиться в матеріалах справи № 908/2508/20).

2. Дана ухвала набирає законної сили 11.11.2020, є виконавчим документом, може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років по 11.11.2023 та є підставою для повернення із Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІК ОІЛ ПЛЮС», (69065, м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, буд. 26а, кв. 41, ідентифікаційний код юридичної особи 36977514) судового збору в розмірі 2033 (дві тисячі тридцять три) грн. 55 коп.

Суддя Н.Г. Зінченко

Ухвала оскарженню не підлягає.