ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2474/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" (65003, м. Одеса, вул. Миколи Гефта, буд.7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" (68100, Одеська область, Татарбунарський район, місто Татарбунари, 138 км.дороги Одеса-Рені)

про стягнення 10 376,51 грн

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість згідно договору поставки у сумі 17 541,48 грн, пеню у сумі 1 013,88 грн, 3% річних у сумі 175,76 грн, інфляційні втрати у сумі 297,31 грн та штраф у сумі 1 348,08 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №2483 від 01.06.2019р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.08.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованого розрахунок суми основного боргу, доказів поставки товару на суму 23 917,60 грн; доказів направлення відповідачу додатків до позовної заяви; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; доказів сплати судового збору у сумі 2102 грн.

04.09.2020р. до суду від позивача за вх.№23382/20 надійшла заява з додатками, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.

Ухвалою суду 09.09.2020р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2474/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

10.09.2020р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

18.09.2020р. до суду від позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу у розмірі 5 000 грн.

04.11.2020р. до суду від позивача надійшла заява про відмову та закриття провадження у справі у зв`язку із сплатою відповідачем суми заборгованості.

05.11.2020р. від позивача до суду електронним зв`язком надійшли заяви про повернення 50% сплаченої суми судового збору та про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Частиною 2 ст. 46 ГПК України передбачено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Відповідно до ст. 191 ГПК України, позивач, зокрема, може відмовитися від позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч.4 ст. 231 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи відмову позивача від позову, суд доходить висновку про закриття провадження у даній справі.

За змістом положень ч.1 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, а також наявне в матеріалах справи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак", 50% сплаченого позивачем за платіжним дорученням №547 від 21.08.2020р., оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.37), судового збору у розмірі 1051 грн слід повернути позивачу з Державного бюджету України.

Згідно до положень ч.3 ст.130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи наведене, вирішуючи питання про розподіл між сторонами понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд вказує наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано додаткову угоду №1 від 21.08.2020р. до договору про надання правової допомоги №342/02-19 від 01.02.2019р. (а.с.88), згідно якої розмір гонорару складає 5000 грн; рахунок №320 від 15.09.2020р. на оплату 5 000 грн (а.с.89), акт прийому-передачі №320 від 15.09.2020р. на суму 5000 грн (а.с.90), згідно якого адвокатським об`єднанням "Алгіз" було надано наступну правову допомогу: ознайомлення з наданими Клієнтом документами за місцезнаходженням останнього; підготовка позовної заяви. Формування позовної заяви для надсилання до суду та відповідачу; надсилання засобом поштового зв`язку копії позовної заяви на адресу відповідача; подання позовної заяви за допомогою системи «Електронний суд»; підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви. Формування заяви для надсилання до суду та відповідачу; надсилання засобом поштового зв`язку заяви про усунення недоліків позовної заяви до суду та відповідачу; підготовка заяви про зменшення розміру позовних вимог. Формування заяви для надсилання копії заяви відповідачу; надсилання засобом поштового зв`язку копії заяви про усунення недоліків на адресу відповідача. Подання за допомогою системи «Електронний суд» заяви про усунення недоліків позовної заяви; та платіжне доручення №593 від 16.09.2020р. на суму 5 000 грн (а.с.91).

Враховуючи подані позивачем докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та факту оплати таких послуг.

Водночас, надаючи оцінку правомірності покладення на відповідача усієї суми заявлених позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає несправедливим та недоцільним покладення на відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою заяви про усунення недоліків позовної заяви, формування заяви для надсилання до суду та відповідачу, а також витрат, пов`язаних з надсиланням засобами поштового зв`язку заяви про усунення недоліків позовної заяви до суду та відповідачу, з огляду на те, що необхідність складання такої заяви викликана допущенням позивачем недоліків при складанні позовної заяви, у зв`язку з чим такі витрати не можуть бути покладені на відповідача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи категорію та складність справи, незначну суму позову, добровільне погашення відповідачем суми заборгованості та штрафних санкцій суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, вважає за необхідне обмежити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 3 500 грн.

Керуючись ч.ч.1, 3 ст. 130, п.п.4 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" від позову.

2. Провадження у справі №916/2474/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" про стягнення 10 376,51 грн закрити.

3. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" (65003, м. Одеса, вул. Миколи Гефта, буд.7, ) 50% судового збору у сумі 1 051 /одна тисяча п`ятдесят одна/ грн, сплаченого за платіжним дорученням №547 від 21.08.2020р. на загальну суму 2 102 грн, оригінал якого міститься в матеріалах.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" (68100, Одеська область, Татарбунарський район, місто Татарбунари, 138 км.дороги Одеса-Рені, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Секо-Пак" (65003, м. Одеса, вул. Миколи Гефта, буд.7, ) витрати на правову допомогу у сумі 3 500 /три тисячі п`ятсот/ грн.

Ухвала набрала чинності 09.11.2020р. та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Щавинська