ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 872/15/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді Л.В. Поліщук,

секретар судового засідання Іванов І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Олейнікова С.С.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" від 29.09.2020

у справі №41/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА"

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом"

про стягнення 169485,95грн., -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА" (далі також - ТОВ "КВОРУМ-НАФТА", Товариство) звернулось до Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" (далі також - ДП "Зорі над Бугом", Підприємство) про стягнення 169485,95грн., з яких: 113 929,50 грн - основна заборгованість, 50 253,83 грн. - товарний кредит за період з 15.10.2019 по 31.08.2020, 3015,23 грн. грн. - відсотки річних, 2287, 39 грн. індекс інфляції.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами Договором поставки нафтопродуктів № МО-526 від 22.02.2018.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" від 29.09.2020 у справі № 41/2020 позов задоволено, оскільки позовні вимоги позивача є такими, що обґрунтовані документально.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення вищеназваного третейського суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило постановити ухвалу про повне скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» від 29 вересня 2020 року у справі № 41/2020. Так, заявник наполягає, що дана справа не підвідомча третейському суду, тому що Державне підприємство «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» ІЗР НААН України» безпосередньо підпорядковане Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук, про що зазначено у п. 1.5. Статуту підприємства, і тому стороною в даній справі можна вважати саме державну установу, якою є Інститут захисту рослин НААН України. Також підприємство вказало, що суддею Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» Лях Н.В. в порушення процесуальних норм ГПК України не було надано часу представнику відповідача - адвокату Палію С.М. на ознайомлення зі справою (адвокат Палій С.М. вступив в справу 25.09.2020, що унеможливило вчасну підготовку до судового засідання). Крім того, названим суддею було відмовлено представнику відповідача Палію С.М. у наданні часу на складання заперечення, передбаченого ст. 167 ГПК України. Заявник також зазначив, що третейським судом не досліджено суттєві, зазначені у відзиві на позов, обставини.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 призначено заяву Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" від 29.09.2020 у справі №41/2020 до розгляду на 10.11.2020 о 10:00 год.; витребувано з Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" справу №41/2020.

02.11.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що м. Одеса віднесено до помаранчевої зони відповідно до нового епідемічного зонування.

У задоволенні вказаного клопотання колегією судді відмовлено, оскільки участь представника заявника не визнавалась обов`язковою, заявник міг всі свої доводи викласти у своїй заяві, а також письмових поясненнях, більш того, частиною 1 ст. 349 ГПК України визначено, що справа про оскарження рішення третейського суду розглядається протягом тридцяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про скасування рішення третейського суду (відповідна заява відповідача надійшла 12.10.2020, а отже, процесуальний строк для її розгляду спливав).

06.11.2020 до суду апеляційної інстанції на виконання ухвали від 15.10.2020 від Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" надійшла справа №41/2020.

У відзиві на заяву позивач просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 10.11.2020 представник позивача підтримав свою правову позицію щодо оскаржуваного рішення третейського суду. Представник відповідача не скористався своїм правом на участь у даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали заяви відповідача про скасування рішення названого постійно діючого третейського суду, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали третейської справи, апеляційна інстанція встановила наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350 цього Кодексу рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення викладені у частині 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», а також статті 73 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами".

Перелік підстав, з яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як свідчать матеріали третейської справи, 22.02.2018 між Товариством з обмеженим відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА" (постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство "Зорі над Бугом" (покупець) було укладено Договір поставки нафтопродуктів № МО-526.

Згідно із третейською угодою у вигляді третейського застереження в п. 8.2. вказаного договору, сторони домовились про те, що усі спори, які виникають щодо цього Договору, пов`язані з ним або випливають з нього, в тому числі, але не обмежуючись спорами, які стосуються його укладення, виконання, порушення ( стягнення штрафних санкцій, пені, неустойки, товарного кредиту тощо), припинення, зміни, розірвання або недійсності, підлягають передачі на розгляд до постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» на умовах і в порядку, передбачених Положенням про постійно діючий третейський суд при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» та Регламентом постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами».

Сторони підтвердили, що ознайомлені із Регламентом постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами», який розглядається як невід`ємна частина цієї третейської угоди.

Сторони домовились про те, що розгляд всіх спорів між ними відповідно до даної третейської угоди буде проводитися третейським судом у складі одного третейського судді, якого призначає голова постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» зі списку Третейських суддів, що є Додатком № 3 до Регламенту даного суду та має обов`язковий характер.

Сторони визнали обов`язковість рішення обраного Третейського суду відповідно до статті 50 Закону України «Про третейські суди».

Сторони зобов`язалися сумлінно виконувати обов`язки і вимоги Третейського суду з метою об`єктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для Сторін є остаточним і підлягає виконанню.

Сторони дійшли згоди про те, що мовою третейського розгляду відповідно до даної третейської угоди буде українська мова.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (надалі по тексту - Закон) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Як вбачається із пункту 1.1. наявного в матеріалах третейської справи Статуту відповідача в редакції 2019 року, Підприємство має назву: «Державне підприємство "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України».

Відтак, відповідач у третейській справі не є ані державною установою, ані державною організацією, а обмеження щодо розгляду справ третейськими судами не стосуються державних підприємств.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України по справі №31/449 від 26.04.2007 р.

З наявної в матеріалах третейської справи копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 18.08.2020 у справі № 915/151/20 вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення заборгованості (за тим самим договором) у розмірі 115735,74 грн у справі № 915/151/20 залишено без розгляду. У даній ухвалі суд вказав, що, оскільки в Договорі поставки нафтопродуктів № МО-526 від 22.02.2018 сторони передбачили, що усі спори, які виникають щодо цього Договору, підлягають передачі на розгляд до Постійно діючою третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами», зважаючи на те, що така угода сторін є дійсною і від відповідача надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, який (спір), на думку підприємства, підлягає розгляду саме у постійно діючому третейському суді при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами», позов у справі № 915/151/20 відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України слід залишити без розгляду.

Згідно з даними Єдиного державного реєстр судових рішень вказана ухвала Господарського суду Миколаївської області не оскаржувалась.

Судова колегія зазначає, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Тобто дії учасників цивільних та господарських правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. На принципі добросовісності базується доктрина «venire contra factum proprium» (заборона суперечливої поведінки), яка ґрунтується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Натомість, як свідчить вищевикладене, ДП «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» в порушення названих принципів займає протилежні позиції щодо підвідомчості даного спору, що є неприпустимим.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, справа №41/2020 відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» є підвідомчою постійно діючому третейському суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами"; рішення прийнято третейським судом у спорі, передбаченому третейською угодою між сторонами, та ним не вирішено питань, що виходять за межі третейської угоди; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, суду не надано, так само як і не надано доказів того, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у цій справі.

Відтак, під час розгляду справи апеляційним господарським судом не встановлено підстав для скасування рішення третейського суду, наведених у ст. 350 ГПК України та в частині 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди». Будь-яких обґрунтованих доводів протилежного Підприємством у своїй заяві не наведено.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що суд не дав можливість адвокату, який вступив у справу лише 25.09.2020, на ознайомлення з матеріалами справи та підготовку відзиву, оскільки матеріали третейської справи містять відзив підприємства від 11.09.2020 на позовну заяву ТОВ "КВОРУМ-НАФТА" від 02.09.2020 (а.с.42). Отже, відповідач був своєчасно обізнаний про наявність у Постійно діючому третейському суді при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" даної справи і міг раніше залучити до розгляду справи адвоката.

З огляду на наведене заява Підприємства про скасування рішення третейського суду не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд вказаної заяви не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 349, 351 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" від 29.09.2020 у третейській справі №41/2020 відмовити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами" від 29.09.2020 у третейській справі №41/2020 залишити без змін.

Третейську справу №41/2020 повернути до Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації "Третейське управління правовими конфліктами".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 16.11.2020.

Суддя Л.В. Поліщук