РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2020Справа № 910/13618/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗВА-Енерго»

про стягнення 132 604, 78 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗВА-Енерго» про стягнення 132 604, 78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив строки поставки товару за договором № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13618/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 29.09.2020 представник відповідача подав відзив, у якому просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Представник позивача 07.10.2020 подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими.

До Господарського суду міста Києва 13.10.2020 представник відповідача подав письмові заперечення, у яких зазначено, що позивач не дотримався передбаченого умовами договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 досудового врегулювання спору.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 13.08.2018 укладено договір № 53-129-01-18-01510, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу щити силові та шинопроводи, а позивач - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 5.4 договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 встановлено, що датою поставки вважається дата видаткової накладної.

Відповідач у період 04.10.2018 - 15.10.2018 поставив позивачу товар на загальну суму 13 284 384, 00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000010 від 15.10.2018, № РН-0000011 від 15.10.2018, № РН-0000009 від 04.10.2018.

Згідно частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 встановлено, що строк поставки товару зазначений у специфікації.

Згідно специфікації № 1 до договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 строк поставки товару встановлено до 31.08.2018.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив позивачу товар з порушенням строків, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 132 604, 78 грн. - пені, нарахованої за період 28.09.2018 - 14.10.2018.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 встановлено, що за порушення строків поставки товару відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0, 1 % вартості непоставленого в строк товару за кожний день прострочення, але не більше 30 % вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідач у відзиві заявив про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Частиною другою вказаної норми встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини першої статті 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 7.9 договору № 53-129-01-18-01510 від 13.08.2018 встановлено, що позовна давність щодо стягнення штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.2, 7.3, 7.5 цього договору, встановлюється тривалістю у 2 роки.

Згідно з частиною п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд зазначає, що якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на позов про стягнення такої санкції за кожен день прострочення виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Строк позовної давності спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Таким чином, строк позовної давності для стягнення пені починає свій перебіг не від початку порушення зобов`язання, а від дати, за яку нараховано пеню.

Враховуючи період нарахування пені 28.09.2018 - 14.10.2018, збільшений сторонами строк позовної давності (2 роки) та дату подання позову (09.09.2020), суд встановив, що позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строку позовної давності, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Щодо твердження відповідача про недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору, суд зазначає, що не вжиття сторонами заходів досудового урегулювання спору саме по собі не може бути підставою для відмови в позові чи закриття провадження у справі.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 132 604, 78 грн. - пені, нарахованої за період 28.09.2018 - 14.10.2018.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗВА-Енерго» (03037, місто Київ, вулиця Преображенська, будинок 8Б, ідентифікаційний 38800682) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (01054, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 31, ідентифікаційний код 26251923) 132 604 (сто тридцять дві тисячі шістсот чотири) грн. 78 коп. - пені та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк