номер провадження справи 5/95/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 Справа № 908/1417/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Авраменко К.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Заступника прокурора Запорізької області (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-А) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 44, )

про стягнення 19 022 247,53 грн.,

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Токмаков О.І., посвідчення №054540 від 18.12.2019;

Від позивача: Сосновська А.Ю., посвідчення № 971 від 24.05.2016;

Від відповідача: Шарлай В.В., адвокат, ордер серії АР № 1002547 від 04.09.2019 р., посвідчення № ЗП001710 від 26.06.2018;

СУТЬ СПОРУ:

05.06.2020 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради від 03.06.2020 р. за вих. №05/1-1785-20 (вх. №1532/08-07/20 від 05.06.2020 р.) до Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат про стягнення 19 022 247,53 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2020 р. справу №908/1417/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 10.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1417/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.07.2020 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 08.07.2020 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 05.08.2020 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 05.08.2020 р. продовжено процесуальні строки розгляду справи №908/1417/20 у підготовчому провадженні до 07.09.2020 р., продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 07.102020 р., розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 05.10.2020 р. о 14 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 05.10.2020 р. розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 07.10.2020 р. на 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 07.10.2020р. представниками сторін надано суду письмове клопотання про закриття судового засідання та перехід до розгляду справи по суті в цьому судовому засіданні, оскільки під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 ГПК України. З огляду на викладене, судом ухвалою від 07.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті розпочато 07.10.2020 р. о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Оголошено перерву з розгляду справи по суті до 19.10.2020 р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 19.10.2020р. судом оголошено перерву до 02.11.2020р. В судовому засіданні 02.11.2020р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі - Фонд) «Про перетворення Запорізького абразивного комбінату у відкрите акціонерне товариство» від 25.10.1995 № 1379 Фондом передано Відкритому акціонерному товариству «Запорізький абразивний комбінат» ряд об`єктів нерухомості у власність за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44. Рішенням Запорізької міської ради № 53/83 від 12.12.2007 вирішено передати в оренду строком до 20.09.2014 ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» земельну ділянку з кадастровим номером :07:036:0013 загальною площею 49,9855 га (землі промисловості) по вул. Димитрова, 44 для розташування промислового майданчика; зобов`язано ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі, подати його на державну реєстрацію. Разом з цим відповідач договір оренди землі не уклав. У подальшому вказане рішення скасовано рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 №74. Рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 № 51/50 за клопотанням Відповідача надано дозвіл на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки по вул. Димитрова, 44. Рішенням Запорізької міської ради від 21.10.2011 № 4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, встановлено та затверджено межі і розмір земельних ділянок загальною площею 49,9468 га по вул. Димитрова, 44; передано в оренду відповідачу строком до 20.09.2014 зазначені земельні ділянки, а також зобов`язано останнього у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати в установленому законодавством порядку. Вказане рішення в частині укладення договору оренди землі та повернення його державної реєстрації відповідачем не виконано.

У 2014 році комісією по відшкодування збитків у сфері земельних відносин складено акти №№ 5,6 щодо визначення розміру збитків, заподіяних місцевому бюджету відповідачем внаслідок користування зазначеними земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів на землю, за період з 22.12.2011 по 14.11.2013 на загальну суму 5 930 993, 26 грн. Рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/3313/14 від 02.03.2017, яке набрало чинності, стягнуто зазначену суму збитків у вигляді недоотриманих доходів за користування земельними ділянками. Під час розгляду справи судом встановлено, що підприємство не має прав ні власника, ні землекористувача земельних ділянок по вул. Димитрова, 44 у м. Запоріжжі, тобто в порушення ст. 125 Земельного кодексу України користується земельними ділянками за цією адресою без документів, що посвідчують право власності чи право користування землею. Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі № 908/220/18, яке набрало законної сили, задоволено позов прокуратури області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» та стягнуто з відповідача дохід, отриманий підприємством на період з 01.03.2015 по 31.12.2017 від безпідставно набутого майна, а саме використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :07:036:0104 без правовстановлюючих документі в сумі 19 627 939,5 грн. При цьому судом встановлено, що спірна земельна ділянка, що знаходиться в користуванні відповідача сформована, має кадастровий номер та визначену площу і є об`єктом цивільних прав відповідно до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Таким чином, з моменту виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник у останнього обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі. Однак, Відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач розраховував. Зазначені обставини встановлено під час розгляду справ № 908/3313/14 та № 908/220/18, вони не потребують доказування в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України та мають преюдиційне значення для вирішення вказаного спору.

До теперішнього часу на адресу Запорізької міської ради від відповідача жодного звернення з пропозицією укласти договір оренди не надходило. Згідно інформації Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, Відповідач протягом 2018-2020 років за земельну ділянку з кадастровим номером :07:036:0104 площею 49,9316 га декларує та сплачує земельний податок.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 93, 120, 125, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 377, ч. 1 ст. 1212, ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України ,ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 14.1.136, 14.1.147 Податкового кодексу України, ст. 21 Закону України "Про оренду землі", вважає, що з часу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник й обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі. Отже, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок міської ради. Загальний розмір недоотриманих ЗМР доходів за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 склав 19 022 247,53 грн., а тому Відповідач повинен відшкодувати Запорізькій міській раді вказану суму доходів, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за мінусом сплаченого земельного податку. Вказана правова позиція підтверджується також висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018, у справі № 922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 від 13.02.2019 та від 04.12.2019 № 917/1739/17 при розгляді аналогічних спорів.

Представник відповідача надав до матеріалів справи письмовий відзив від 02.10.2020 р. за вих. №14/2186. в якому заперечуючи проти позову Відповідач посилається на вимоги ст. ст. 76-80 ГПК України стверджує, що розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою площею 499316 кв.м. з боку ПрАТ «Запоріжабразив», без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 одержаний з порушенням закону і не стосується предмета доказування, а тому не є належним, допустимим і достовірним доказом, і не може прийматися судом до уваги під час ухвалення рішення у справі. Позивачем не надано жодного правовстановлюючого документу, що підтверджує реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером 0:07:036:0104 за територіальною громадою м. Запоріжжя.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 327 ЦК України, приписами Конституції України та ЗУ «Про місцеве самоврядування» органом місцевого самоврядування на території м. Запоріжжя є Запорізька міська рада. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Будь-які рішення Запорізької міської ради або Виконавчого комітету Запорізької міської ради про затвердження розміру збитків та/або розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою відсутні. Тобто власником ділянки не визначено, що його права порушені і який саме розмір збитків йому завдано. Крім того, поданий «розрахунок» підписаний особами без підтверджених повноважень, а тому будь-які розрахунки, які складені за межами повноважень осіб які їх склали та без належного їх затвердження міською радою, не створюють жодних юридичних наслідків та вони не можуть лежати в основі законного та обґрунтованого рішення суду. Також позивачем не надано до позову листи на які посилається позивач в обґрунтування розміру позовних вимог, а тому вони не можуть бути належними та допустимими доказами, щодо визначення розміру розрахунку недоотриманих доходів. Також треба зазначити, що наданий суду Розрахунок було виготовлено з грубим порушенням передбаченої для визначення розміру збитків процедури, який визначено ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України та Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам та землекористувачам» затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків та землекористувачам. Зокрема, виконкомом Запорізької міської ради не створювалась комісія по визначенню розміру збитків, стягнення яких є предметом позову, будь-які акти про затвердження розміру збитків не затверджувались на сесії Запорізької міської ради відповідним рішенням ради. Вказує, що Розрахунок не є належним, допустимим та достовірним доказом і не може бути прийнятим до уваги суду. 19.05.2020 року будь-які посадові особи управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради на території комбінату не з`являлись, про візит не повідомляли, перепусток на отримували. Також не відомо, як позивач під час обстеження із використанням фотозйомки встановив, що земельна ділянка використовується без оформлення правовстановлюючих документів та без оформлення речових прав на неї. Вказаний акт підписано головним спеціалістом Лісняк Є.О. без підтверджених на підписання повноважень. До акту додані фото які зроблено без прив`язки до місцевості та з яких взагалі неможливо встановити що на них зображені об`єкти згідно довідки № 209365632 від 19.05.2020р.

З огляду на вказане вважає, що подані позивачем докази є недостатніми і на їх підставі не можливо дійти висновку про зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0:07:036:0104, площею 49,9316 га та стягнення з відповідача доходу від безпідставно набутого майна саме у розмірі 19 022 149, 23 грн. Стверджує, що Позивачем та прокурором у позовній заяві не доведено належними, допустимими та достатніми доказами: факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, вартість безпідставного збагачення, що має бути доведено відповідно до норм ч. 1 ст. 1212 та ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України.

Прокурор надав до матеріалів справи письмову відповідь від 06.10.2020 р. за вих. №158/1-1785-20 на відзив, в якій зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:036:0104 площею 49,9316 га по вул. Олексія Поради,44 перебуває у межах населеного пункту м. Запоріжжя, що відповідно до вимог п.п. З, 7 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» відносить її до земель комунальної власності. Відповідно до вимог ч.1 ст. 122 Запорізька міська рада є органом, який від імені територіальної громади міста Запоріжжя здійснює права власника щодо зазначеної земельної ділянки. Відсутність реєстрації права власності на неї за територіальною громадою в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пояснюється нормами ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за приписами яких рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування, зокрема в оренду, можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Під час проведення державної реєстрації права користування земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування. Як вказано у позові та підтверджується рішеннями господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 у справі № 908/3313/14 та від 02.03.2020 у справі № 908/220/18 за позовами органів прокуратури області до відповідача з аналогічними позовними вимогами щодо стягнення недоотриманих доходів за попередні періоди, які набрали законної сили, Запорізька міська рада двічі приймала рішення щодо передачі в оренду підприємству зазначеної земельної ділянки: від 12.12.2007 № 53/8 та від 21.10.2011 №4. Після укладення договору оренди землі відповідно до вимог земельного законодавства було б проведено державну реєстрацію як права власності на землю за територіальною громадою м. Запоріжжя, так і права оренди землі за відповідачем. Крім того, рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі № 908/220/18 (аркуш № 16) підтверджено, що власником зазначеної земельної ділянки є Запорізька міська рада, що в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» земельною ділянкою з кадастровим номером :07:036:0104, площею 49,9316 га, розташованою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, у вигляді орендної плати за землю за період з 01.01.2018 по 30.04.2020, зменшеної на суму сплаченого земельного податку за вказаний період, проведено представниками виконавчого комітету Запорізької міської ради у межах повноважень. У подальшому виконавчим комітетом за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Мішка С.М. його спрямовано до прокуратури області. При цьому зазначений розрахунок зроблено на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.04.2020 № 1607/207-20, листа Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби України від 08.05.2020 № 2893/28-10-51-14-12 та листів Держгеокадастру у Запорізькій області щодо індексації нормативної грошової оцінки земель, що долучені до позовної заяви. Також за аналогічним розрахунком рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі № 908/220/18 стягнуто 19 627 939,5 грн. недоотриманих доходів. Підприємством наразі вже сплачено 11,5 млн. грн.

Відповідно до судової практики Верховного Суду в аналогічних спорах (постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018, у справі № 922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 від 13.02.2019 та від 04.12.2019 № 917/1739/17) з часу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник й обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі. Отже ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок міської ради. Беручи до уваги, що до теперішнього часу відповідач, що користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за мінусом сплаченого земельного податку у сумі 19 022 247,53 грн. Таким чином, наведені Відповідачем норми матеріального права щодо відшкодування шкоди не застосовуються у вказаному спорі.

Відповідно до вимог ст. 189 Земельного кодексу України , п.п. 3.1.10, 3.2, 3.5 Положення про управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 25.01.2017 № 52, долучений до позову акт обстеження проведено представником в порядку самоврядного контролю на підставі зазначеної норми закону шляхом візуального огляду забудови всієї території земельної ділянки з кадастровим номером :07:036:010 площею 49,9316 га, розташованою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі. Аналогічний огляд проводився представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради та долучався до матеріалів справи № 908/220/18, та висновків щодо недостовірності та неналежності вказаного доказу рішення господарського суду від 02.03.2020 не містить. З урахуванням викладеного, доводи відповідача, наведені у відзиві, не спростовують законності та обґрунтованості позовних вимог прокурора у цій справі.

Представник позивача надав суду письмову відповідь від 07.10.2020 р. на відзив, я у якому, зокрема, вказав, що розрахунок суми безпідставно набутих (збережених) коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми) власності є обґрунтуванням ціни позову. Земельна ділянка кадастровий номер :07:036:0104, що знаходиться в користуванні відповідача є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя. Земельна ділянка, що знаходиться в користуванні відповідача, сформована та є об`єктом цивільних прав. Відповідно до вимог Закону України про розмежування земель державної та комунальної власності, яким встановлено, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються, зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності, ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельна ділянка кадастровий номер 0:07:036:0104 є земельною ділянкою комунальної форми власності. Право власності в Державному реєстрі прав на яку буде зареєстровано одночасно з реєстрацією права користування нею (права оренди).

Посадові особи виконавчих органів місцевого самоврядування уповноважені діяти від імені та в інтересах територіальної громади міста Запоріжжя, зокрема щодо підпису розрахунку відповідно до вимог ст. 140 Конституції України ст.ст. 10, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 1, 2, 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Розрахунок суми безпідставно збережених відповідачем коштів (відповідно недоотриманих територіальною громадою міста Запоріжжя) є обґрунтуванням визначеної суми. Законодавством України не визначено порядок оформлення та затвердження розрахунку безпідставно збережених коштів.

Податковим кодексом України визначено порядок розрахунку плати за землю, зокрема орендної плати (ст. ст. 14.1.147, 14.1.72, 14.1.136 ст. 14, ст. 289) Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. В статті 18 Закону України «Про оцінку земель» закріплено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З урахуванням вимог чинного законодавства України та рішень Запорізької міської ради за користування земельними ділянками комунальної власності з 01.01.2018 по 30.04.2020 відповідач мав сплатити 3% від нормативної грошової оцінки землі, що дорівнює 28 581 184 грн. 86 коп. Відповідачем перераховано до бюджету за користування земельними ділянками комунальної власності з 01.01.2018 по 30.04.2020 суму в розмірі 1% нормативної грошової оцінки землі - 9 558 937 грн. 33 коп. Відповідачем збережено без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок з 01.01.2018 по 30.04.2020 років - кошти в розмірі 2 % нормативної грошової оцінки землі, які дорівнюють - 19 022 247 грн. 53 коп. Вважає, що посадові особи виконавчих органів місцевого самоврядування діяли у відповідності до вимог законодавства України та в межах наданих повноважень щодо захисту прав та інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц, а також в постанові у справі № 922/3412/17 від 20.11.2018 щодо правової підстави для стягнення недоотриманої орендної плати вказала, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відтак, Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Отже, правовідносини Запорізької міської ради та ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» щодо безпідставно збережених відповідачем коштів в розмірі 19 022 247 грн. 53 коп. є кондикційним зобов`язанням. Вимоги Запорізької міської ради, як органу місцевого самоврядування уповноваженому здійснювати правомочності щодо прав та інтересів територіальної громади міста Запоріжжя обґрунтованими та правомірними.

15.10.2020р. Відповідач надав до суду заперечення від 12.10.2020р. № 14/2249 на відповідь на відзив прокурора, в якому посилаючись на ст. 182 ЦК України абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України вказав, що право власності на землю підтверджувалось державним актом про право власності на земельну ділянку, який можна було отримати в місцевому органі Держкомзему або витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; свідоцтвом з Державного реєстру прав після включення даних про земельну ділянку до державного земельного кадастру та отримання в місцевому управлінні Держгеокадастру витягу з ДЗК витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; свідоцтво з Державного реєстру прав. Факт відсутності договору оренди не звільняє позивача від обов`язку доказування у справі, а саме факту безпідставного отриманого доходу від безпідставно набутого майна. Посилання Позивача та прокуратури на справу № 908/220/18, як на підтвердження власності земельної ділянки в порядку ч. 4 ст. 75 ГПК України, є безпідставними, оскільки рішення по справі не містить посилання на правовстановлюючий документ, на підставі чого встановлено право власності на земельну ділянку саме за Позивачем, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому посилання на ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є недоцільними, оскільки вказана норма застосовується лише щодо прийняття рішень про передачу земельної ділянки у власність або у користування. Тому право власності на земельну ділянку повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами відповідно до закону. Згідно умов ст. 148'1. Земельного кодексу України жодного повідомлення від позивача на адресу ПрАТ «Запоріжабразив» про набуття права власності на земельну ділянку кадастровий № :07:036:0104 площею 49,9316 га. не надходило. Щодо повноважень представника у правління з питань земельних відносин Запорізької міської ради зазначає, що Рішенням запорізької міської ради № 52 від 25.01.2017р. встановлено функції управління з питань земельних відносин , а саме: 3.5. Здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель міста, до яких не відносяться повноваження щодо проведення візуальних оглядів головним спеціалістом відділу юридичного забезпечення та самоврядного контролю вказаним положенням не передбачено. Вимоги позивача стосуються періоду з 01.01.2018 р. по 01.01.2020р., що підтверджує доводи Відповідача, щодо неналежності та недопустимості письмового доказу, а саме акту від 19.05.2020р. як підтвердження факту використання саме ПрАТ «Запоріжабразив» земельної ділянки кадастровий № :07:036:0104 площею 49,9316 га. Законодавство України, а саме Закон України "Про землеустрій", "Про охорону земель", "Про державний контроль за використанням і охороною земель" не містить такого заходу самоврядного контролю як візуальний огляд. Посилання Позивача на главу 83 Цивільного кодексу України, є недоцільними та необґрунтованими, оскільки в даному випадку, правовідносини врегульовані спеціальним інститутом цивільного права, а саме главою 24 Земельного кодексу України, зокрема ст. 156, 157 які визначають, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, крім того. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам та землекористувачам» затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків та землекористувачам (надалі - Порядок). Позивачем не створювалась комісія по визначенню розміру збитків, стягнення яких є предметом позову.

На підставі вищевказаного, вважає, що Позивачем та прокурором у позовній заяві не доведено належними, допустимими та достатніми доказами що: право власності зареєстроване саме за позивачем, відповідно до вимог законодавства, оскільки наданий витяг з ДЗК взагалі не містить відомостей щодо власника та/або користувача земельної ділянки; позивачем та прокурором також не доведено належними та допустимими доказами, щодо користування земельною ділянкою в період з 01.01.2018 року по 30.04.2020р. - саме за Приватним акціонерним товариством «Запорізький абразивний комбінат»; позивачем не доведено вартість безпідставного збагачення, оскільки складений розрахунок підписано неуповноваженими особами Запорізької міської ради, оскільки надані письмові докази не містять повноважень підписантів. а лише назву посади; позивачем застосовано загальні вимоги цивільного законодавства глава 83 Цивільного кодексу України, щодо стягнення доходу від безпідставно набутого майна, хоча вказані правовідносини врегульовані спеціальним законодавством главою 24 Земельного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами при розгляді інших аналогічних справ, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області Про перетворення Запорізького абразивного комбінату у відкрите акціонерне товариство від 25.10.1995 № 1379 Фондом передано Відкритому акціонерному товариству "Запорізький абразивний комбінат" ряд об`єктів нерухомості у власність за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради № 53/83 від 12.12.2007 вирішено передати в оренду строком до 20.09.2014 ВАТ Запорізький абразивний комбінат земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0013 загальною площею 49,9855 га (землі промисловості) по вул. Димитрова, 44 для розташування промислового майданчика; зобов`язано ВАТ Запорізький абразивний комбінат у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі, подати його на державну реєстрацію.

Відповідач Договір оренди землі в установлений законом строк не уклав. У подальшому вказане рішення скасовано рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 №74.

У квітні 2011 року відповідач звернувся до міської ради з клопотанням щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки по вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 № 51/50 надано дозвіл на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки по вул. Димитрова, 44.

Рішенням Запорізької міської ради від 21.10.2011 № 4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Димитрова, 44 ПАТ "Запорізький абразивний комбінат"; встановлено та затверджено межі і розмір земельної ділянки загальною площею 49,9468 га по вул. Димитрова, 44, в тому числі: земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га для розташування промислового майданчика, земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0106 площею 0,0152 га для розміщення пам`ятника загиблим робітникам абразивного комбінату; передано в оренду відповідачу строком до 20.09.2014 зазначені земельні ділянки, а також зобов`язано останнього у двомісячний строк після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати їх в установленому законодавством порядку.

Вказане рішення в частині укладання договору оренди землі та проведення його державної реєстрації відповідачем не виконано.

В 2014 році комісією про відшкодування збитків у сфері земельних відносин, яку створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 27.03.2013 № 43 "Про створення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків у сфері земельних відносин", складено акти № № 5, 6 щодо визначення розміру збитків, заподіяних місцевому бюджету відповідачем внаслідок користування зазначеними земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів на землю, за період з 22.12.2011 по 14.11.2013 на загальну суму 5930993 грн. 26 коп. Вказані акти затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.05.2014 № 184.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 у справі № 908/3313/14, залишеним без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України стягнуто суму збитків у вигляді недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою за період з 22.12.2011 по 14.11.2013.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 № 53 перейменовано вулицю Димитрова у м. Запоріжжі на вулицю Олексія Поради.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.03.2017 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів вказаного підприємства, змінено найменування підприємства на ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" та змінено місцезнаходження: назву вулиці Димитрова замінено на Олексія Поради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі № 908/220/18, яке набрало законної сили, задоволено позов прокуратури області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» та стягнуто з відповідача дохід, отриманий підприємством на період з 01.03.2015 по 31.12.2017 від безпідставно набутого майна, а саме використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :07:036:0104 без правовстановлюючих документі в сумі 19 627 939,5 грн. При цьому судом встановлено, що спірна земельна ділянка, що знаходиться в користуванні відповідача сформована, має кадастровий номер та визначену площу і є об`єктом цивільних прав відповідно до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Таким чином, з моменту виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник у останнього обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі.

На час прийняття рішення у справі на адресу Запорізької міської ради від відповідача жодного звернення з пропозицією укласти договір оренди не надходило, що також підтверджується інформацією з Запорізької міської ради, викладеною у листі від 21.05.2020 № 04360/03-20/03.

Представниками управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради 19.05.2020 проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :07:036:0104 площею 49,9316 га для розташування промислового майданчика, розташованої по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі. У ході обстеження із використанням фотозйомки встановлено, що земельна ділянка використовується без оформлення правовстановлюючих документів та без оформлення речових прав на неї. Шляхом візуального огляду встановлено, що територія по всьому периметру упорядкована та огороджена кам`яним і залізним парканом із колючим дротом. На промисловому майданчику фактично розташовані об`єкти нерухомості, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності відповідачу.

Згідно інформації Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, викладеної у листі від 08.05.2020 № 2893/9/28-10-51-14-12, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» протягом 2018-2020 років за земельну ділянку з кадастровим номером :07:036:0104 площею 49,9316 га декларує та сплачує земельний податок.

Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради зроблено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» земельною ділянкою з кадастровим номером :07:036:0104, площею 49,9316 га, розташованою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, у вигляді орендної плати за землю за період з 01.01.2018 по 30.04.2020, зменшеної на суму сплаченого земельного податку за вказаний період. За зазначеним розрахунком розмір недоотриманих доходів склав: з 01.01.2018 по 31.12.2018 8 468 549,15 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 8 468 549,15 грн.; з 01.01.2020 по 30.04.2020 2 085 149,23 грн. Таким чином загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 склав 19 022 247,53 грн.

При цьому зазначений розрахунок зроблено на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю» та № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.04.2020 № 1607/207-20, листа Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби України від 08.05.2020 № 2893/28-10-51-14-12 та листів Держгеокадастру щодо індексації нормативної грошової оцінки земель.

Прокурор, враховуючи положення ст. ст. 1212, 1214 ЦК України звернувся з позовом до суду про відшкодування ПрАТ Запорізький абразивний комбінат доходу, отриманого від безпідставно набутого майна в розмірі 19 022 247,53 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1417/20 та додаткові письмові пояснення, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44 (після перейменування вул. Олексія Поради, 44), яке йому було передано згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області від 25.10.1995 № 1379 Про перетворення Запорізького абразивного комбінату у відкрите акціонерне товариство.

За змістом статті 30 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час передання відповідачеві нерухомого майна) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентовано у статті 120 Земельного кодексу України у редакції 2001 року. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час реєстрації права власності на об`єкти нерухомості). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (у відповідній редакції).

Статтею 79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Рішенням Запорізької міської ради від 12.12.2007 № 53/83 вирішено передати в оренду строком до 20.09.2014 ВАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0013, загальною площею 49,9855 га (землі промисловості) по вул. Димитрова, 44 для розташування промислового майданчика; зобов`язано ВАТ "Запорізький абразивний комбінат" у двомісячний строк після прийняття зазначеного рішення укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі, подати його на державну реєстрацію.

Відповідач договору оренди землі в установлений законом строк не уклав. Згодом це рішення було скасовано рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 № 74.

Рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 № 51/50 надано відповідачеві дозвіл на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки, а рішенням від 21.10.2011 № 4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Димитрова, 44 ПАТ "Запорізький абразивний комбінат"; встановлено та затверджено межі і розмір земельної ділянки загальною площею 49,9468 га по вул. Димитрова, 44, у тому числі: земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0104, площею 49,9316 га для розташування промислового майданчика, земельної ділянки, кадастровий номер :07:036:0106, площею 0,0152 га для розміщення пам`ятника загиблим робітникам абразивного комбінату; передано в оренду відповідачеві строком до 20.09.2014 зазначені земельні ділянки, а також зобов`язано у двомісячний строк після прийняття цього рішення укласти із Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати в установленому законодавством порядку.

Рішення у частині укладання договору оренди землі та проведення його державної реєстрації відповідачем не виконано.

Відповідно до статті 79-1Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Спірна земельна ділянка, що знаходиться в користуванні відповідача сформована, має кадастровий номер та визначену площу і є об`єктом цивільних прав.

Згідно з частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Факт використання ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" земельної ділянки загальною площею 49,9468 га по вул. Олексія Поради (Димитрова, 44) без належного правового оформлення встановлений під час розгляду справи № 908/3313/14 за позовом Запорізької місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ПАТ "Запорізький абразивний комбінат" про стягнення збитків у вигляді недоотриманих доходів за фактичне використання землі за період з 22.12.2011 по 14.11.2012 в розмірі 5931344 грн. 10 коп. Під час розгляду справи № 908/3313/14 колегією суддів встановлено, що відповідач не має прав ні власника, ні землекористувача земельних ділянок по вул. Димитрова, 44 у м. Запоріжжі, тобто в порушення ст. 125 Земельного кодексу України користується земельними ділянками за цією адресою без документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою.

Використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. Крім того, судом встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення з боку ПАТ "Запорізький абразивний комбінат".

Зазначене рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 року залишено без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року та Вищого Господарського суду України від 12.09.2017 року.

Крім цього рішенням господарського суду Запорізької області в аналогічній справі № 908/220/18 від 02.03.2020 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради до відповідача Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" про стягнення доходів від безпідставно набутого майна в сумі 19627939,50 грн., позовні вимоги задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 19627939,50 грн. за попередній період з 01.03.2015 по 31.12.2017 років. Вказане рішення не оскаржувалося відповідачем в апеляційному порядку та набрало чинності

Приймаючи до уваги ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені в рішеннях судів у справах № 908/3313/14 та № 908/220/181, які набрали законної сили, не доказуються при розгляді даної справи.

Після набрання законної сили вказаними судовими рішеннями відповідачем також не вчинено дій щодо оформлення земельної ділянки за собою.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено пріоритетне право власника приватизованого об`єкту на довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради, а також передбачений обов`язок місцевої ради у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об`єкта переоформити договір оренди на користування землею; вказане право стосується лише фактично займаних земельних ділянок під об`єктами приватизованого нерухомого майна (будівель, споруд) та може бути реалізована лише у порядку, на підставах та за умов, передбачених земельним законодавством України.

Відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради №18816/02-17/03 від 25.01.2018 та фактів встановлених судами під час розгляду справ № 908/3313/14 та № 908/220/18 , ПрАТ "Запорізький абразивний комбінат" не є власником та постійним користувачем спірних ділянок, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку в розумінні ст. 14.1.72 Податкового кодексу України.

Статтями 14.1.125. 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 19.02.2019 року встановлено, що обставин щодо визначення розміру орендної плати на підставі затвердженої у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що, у свою чергу, є необхідним для визначення розміру недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою, суд першої інстанції не встановлював, хоча такі обставини мають значення для правильного вирішення цього спору, зважаючи на предмет і підстави заявленого позову.

Виконуючі вказівки касаційної інстанції, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши обставини, що мають суттєве значення для вирішення господарського спору, судом встановлено наступне.

Приписами п. 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України Про оцінку земель для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України Про оцінку земель).

Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оцінку земель, підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 5 7 років, а несільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 7 10 років (ст. 18 Закону України Про оцінку земель).

Частинами 1, 2 ст. 20 цього Закону передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України Про оцінку земель технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 ст. 23 Закону України Про оцінку земель, рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктами 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 288.4, підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній у 2015 - 2016 роках) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. З 01.01.2017 у зв`язку із внесенням змін до зазначених положень Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою від розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні відповідача отримані у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяги видані уповноваженим органом - управлінням Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області.

26.06.2012 року Запорізької міської ради прийнято рішення Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011р. № 16 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Зазначеним рішенням встановлено, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, які не віднесені рішенням до окремого функціонального призначення становить 3% від нормативної грошової оцінки землі.

30.06.2015р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 6 Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю). Рішення набрало чинності з 01.01.2016р. Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати, яку мав сплачувати відповідач встановлено - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З огляду на викладене, розмір орендної плати, що відповідач повинен був внести до місцевого бюджету міста Запоріжжя становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка землі в місті Запоріжжі розроблена відповідною організацію, викладена у технічному звіті про нормативну грошову оцінку землі та затверджена відповідними рішеннями Запорізької міської ради.

03.03.2008 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 79 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя.

30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» (далі - рішення № 7). Рішення №7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорозька Січ» та набрало чинності з 01.01.2016.

30.06.2015 прийнято рішення Запорізької міської ради № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)».

28.02.2017 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 93 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.06.2015 № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», далі - рішення № 93. Згідно з рішенням № 93 внесені зміни до додатку № 3, яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). За інші земельні ділянки, ніж ті, що зазначені вище, встановлено розмір - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

20.12.2017 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 58 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.06.2015№ 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», далі - рішення № 58.Зокрема внесені зміни до додатку № 3, яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Розмір орендної плати за інші земельні ділянки, ніж ті, що зазначені вище, залишено без змін - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

28.11.2018 прийнято рішення Запорізької міської ради № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», далі - рішення № 26. Дане рішення набрало чинності з дня офіційного оприлюднення та введено в дію з 01.01.2019. Згідно з рішенням № 26 в рішення № 6 внесені зміни, а саме виключено пункт 4, яким встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок комунальної форми власності в додатку № 3. В додатку до рішення № 26 визначено розмір орендної плати за використання інших земельних ділянок, ніж ті, що зазначені вище - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З огляду на викладене, за користування земельними ділянками комунальної власності з 01.01.2018 по 30.04.2020 відповідач мав сплатити 3% від нормативної грошової оцінки землі, що дорівнює 28 581 184 грн. 86 коп.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України (лист від 08.05.2020 вих. № 2893/28-10-51-14-12, копія листа знаходиться в матеріалах справи № 908/1417/20) надано інформацію щодо плати за землю відповідачем. Відповідно до вказаної інформації, відповідач з 01.01.2018 по 30.04.2020 сплачено 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 9 558 937 грн. 33 коп.

Отже, відповідачем збережено без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок з 01.01.2018 по 30.04.2020 років - кошти в розмірі 2 % нормативної грошової оцінки землі, які дорівнюють - 19 022 247 грн. 53 коп.

Згідно з п. 14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, визнається доходом підприємства.

До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов`язання, згідно з Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 "Дохід", затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153.

Разом з цим, дохід підприємства зменшується на суми витрат, до яких відносяться суми нарахованих податків.

За змістом статей 22, 1166 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Водночас предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовано цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у виді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними.

Зазначене підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018, у справі № 922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 від 13.02.2019 та від 04.12.2019 № 917/1739/17 при розгляді аналогічних спорів.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно було набуто, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом положень глав 82 і 83 цього Кодексу для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).

При цьому на відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, з моменту виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, виник обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі.

Враховуючи вищевикладені, суд встановив, що ПрАТ Запорізький абразивний комбінат, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком підставно очікував. Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов, як фактичний добросовісний землекористувач.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Отже, з огляду на те, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини "Федоренко проти України" від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У спірних правовідносинах неотриманні Запорізькою міською радою кошти від використання земельної ділянки підпадають під визначене Європейським судом з прав людини поняття "майно, на яке особа цілком виправдано очікувала", право на яке підлягає захисту.

Таким чином, збережені відповідачем без достатньої правової підстави за рахунок власника - земельних ділянок за період з 01.01.2018 по 30.04.2020- кошти (доходи) в розмірі 2% нормативної грошової оцінки землі, становлять 19 022 247,53 грн.

Беручи до уваги, що до теперішнього часу відповідач, що користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України останній повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за мінусом сплаченого земельного податку у сумі 19 022 247,53 грн.

Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Приймаючи рішення суд також враховує, що посадові особи виконавчих органів місцевого самоврядування уповноважені діяти від імені та в інтересах територіальної громади міста Запоріжжя.

Приписами статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

В статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Отже, розрахунок суми безпідставно збережених відповідачем коштів (відповідно недоотриманих територіальною громадою міста Запоріжжя) є обґрунтуванням визначеної суми. Законодавством України не визначено порядок оформлення та затвердження розрахунку безпідставно збережених коштів, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів недостовірності акта обстеження представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 19.05.2020р. суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 189 Земельного кодексу України сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами здійснюється самоврядний контроль за використанням та охороною земель. Пунктами 3.1.10, 3.2, 3.5 Положення про управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 25.01.2017 № 52, яке міститься на її офіційному сайті, до завдань та функцій управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради віднесено збір та обробку даних про землі міста на підставі рішень міської ради, документів що посвідчують право на земельні ділянки, матеріалів інвентаризації земель, документації із землеустрою, а також здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель міста. Долучений до позову акт обстеження проведено представником в порядку самоврядного контролю на підставі зазначеної норми закону шляхом візуального огляду забудови всієї території земельної ділянки з кадастровим номером :07:036:010 площею 49,9316 га, розташованою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі, що не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Інші доводи відповідача судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: …Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Крім цього, судом враховано, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Приписами ч.ч. 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади (1), орган місцевого самоврядування (2) чи інший суб`єкт владних повноважень (3), до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (4).

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, згідно зі ст. 140, 142 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення гарантується Державою. Держава бере участь у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Статтями 142 Конституції України та 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

При цьому за інформацією, опублікованої на офіційному сайті Запорізької міської ради, податок на майно є одним із основних доходів бюджету м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Запорізька міська рада відповідно до вимог п.п. 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірних земельних ділянок.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 10 Закону України Про місцеве самоврядування в України Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою м. Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» користується земельною ділянкою по вул. Олексія Поради, 44 у м. Запоріжжі площею майже 50 га без укладення договору оренди землі, у зв`язку з чим значні грошові кошти від сплати орендної плати не отримує бюджет міста.

Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаними земельними ділянками порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

У той же час, заходи щодо стягнення з відповідача коштів за фактичне користування зазначеною земельною ділянкою Запорізькою міською радою не вживались. При цьому, Запорізька міська рада була обізнана про те, що ПрАТ Запорізький абразивний комбінат користується спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, не сплачуючи жодних орендних платежів до бюджету міста.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м. Запоріжжя та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру підстав для їх представництва.

Отже, на дату подачі позову по справі № 908/1417/20 Запорізькою міською радою не були здійснені заходи щодо захисту інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.

Таким чином суд дійшов висновку, що представництво прокуратури Запорізької області інтересів держави в особі Запорізької міської ради не порушує справедливого балансу та звернення прокурора з даним позовом є обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також підстави та предмет позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, ідентифікаційний код 00222226) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запорожжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 19 022 247 (дев`ятнадцять мільйонів двадцять дві тисячі двісті сорок сім) грн. 53 коп. (одержувач: УК у м. Запоріжжі (м. Запоріжжя), , МФО 813015, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок UА0008002, код платежу 24060300 «Інші надходження». Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, ідентифікаційний код 00222226) на користь Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-а, ідентифікаційний код 02909973, розрахунковий рахунок № UА 0000271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ЄДРПОУ 02909973) кошти, витрачені у 2020 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 285334 (двісті вісімдесят п`ять тисяч триста тридцять чотири ) грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано у повному обсязі 12.11.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя К.В. Проскуряков