РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2020Справа № 910/13737/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

про стягнення 8 908, 54 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» про стягнення 8 908, 54 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 209.18.2397884 від 12.04.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Toyota", а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai", водій якого є учасником ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем відшкодовано заявлену суму частково, позивач просить стягнути неоплачену суму страхового відшкодування в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13737/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 02.10.2020 представник відповідача подав відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не врахував коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу при розрахунку страхового відшкодування.

Представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» про витребування доказів відмовлено, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

До Господарського суду міста Києва 21.10.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (після спливу встановленого ухвалою про відкриття провадження строку).

Оскільки позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив, а суд позбавлений права поновити такий строк з власної ініціативи без відповідної заяви позивача, де мають бути вказані поважні причини його пропуску, суд залишив її без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 29.10.2020 представник відповідача подав заяву про залишення відповіді на відзив без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 12.04.2018 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 209.18.2397884 об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок настання страхових випадків.

За участі застрахованого автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 05.04.2019 по проспекті Повітрофлотському у місті Києві сталася ДТП.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.04.2019 ДТП сталось з вини ОСОБА_2 .

У зв`язку з пошкодженням у ДТП застрахованого автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернулася до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Звітом про оцінку № 822 від 24.05.2019 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 38 002, 66 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № від 03.05.2019 та акту виконаних робіт № від 04.09.2019 вартість відновлювального ремонту склала 37 952, 10 грн.

Позивач страховим актом № 3.19.874-1 від 07.05.2019 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 37 952, 10 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням № ЦО02077 від 07.05.2019.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Вусо» згідно полісу № АМ003907469.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 37 952, 10 грн.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу тільки частково на суму 29 043, 56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 130 від 08.01.2020.

Позивач зазначає, що неоплачена сума страхового відшкодування становить 8 908, 54 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідач заперечує проти розміру страхового відшкодування та вказує на те, що позивачем при виплаті страхового відшкодування не було враховано коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

Згідно з пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2014, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував строку, встановленого пунктом 7.38 Методики.

Пунктом 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що винятком стосовно використання зазначених у пункті 7.38 цієї методики вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно даних платформи AudaHistory, до дати настання спірної ДТП складові частини транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відновлювалися ремонтом, а тому у відповідності до пункту 7.39 Методики, можливість прийняття значення коефіцієнта фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, в даному випадку виключається.

Згідно наданого відповідачем розрахунку коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 0, 34.

Проте, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ, в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, наданий відповідачем розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, оскільки він не містить підпису особи яка його склала, печатки тощо і відповідачем не надано доказів того, що особа, яка його склала, має право займатися оціночною діяльністю у сфері автотоварознавчих досліджень пошкоджених колісних транспортних засобів.

Відповідачем не надано суду доказів здійснення суб`єктом оціночної діяльності перед складенням розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, огляду пошкодженого автомобіля, в той час як відповідно до пункту 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна, а визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено належними доказами , що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 0, 34.

Звітом суб`єкта оціночної діяльності Матійка М.А. № 822 від 24.05.2019 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля складає 0,00.

Проте відповідач, не надав жодних доказів на підтвердження того, що наданий позивачем звіт № 822 від 24.05.2019 не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаним.

З наданого відповідачем витягу AudaHistory неможливо встановити, що складові частини кузова, кабіни, рами застрахованого автомобіля дійсно відновлювались ремонтом.

Суд зазначає, що відповідач, після отримання заяви позивача про відшкодування шкоди, повинен був зібрати докази, що підтверджують існування вказаних у пункті 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів обставин, які можуть бути підставою для зменшення суми страхового відшкодування на коефіцієнт фізичного зносу та надати позивачу вмотивовану відмову у визнанні його майнових прав.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з вмотивованою відмовою у виплаті шкоди та з доказами, які підтверджують необхідність зменшення суми страхового відшкодування на коефіцієнт фізичного зносу.

З огляду на викладене, позивачем правомірно здійснено розрахунок страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, значення якого дорівнює нулю.

У відзиві зазначено, що заміна емблем на автомобілі «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час здійснення відновлювального ремонту не була необхідною, тому позивач безпідставно врахував витрати на їх заміну в сумі страхового відшкодування.

Дане твердження суд відхиляє, оскільки відповідач не довів суду жодними доказами можливість проведення відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 без заміни таких емблем.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АМ003907469, суд дійшов висновку про те, що у відповідача, у зв`язку з настанням ДТП, виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі суми, право на вимогу якої перейшло до останнього.

Беручи до уваги підтверджену матеріалами справи суму сплаченого страховиком на користь страхувальника страхового відшкодування в розмірі 37 952, 10 грн., а також враховуючи встановлений полісом № АМ003907469 розмір франшизи - 0,00 грн., суд дійшов висновку про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 37 952, 10 грн., яка частково була сплачена відповідачем на суму 29 043, 56 грн. Таким чином, залишок суми страхового відшкодування, який підлягає оплаті відповідачем становить 8 908, 54 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми страхового відшкодування суду не надано.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 8 908, 54 грн. - страхового відшкодування.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 15/2, ідентифікаційний код 36086124) 8 908 (вісім тисяч дев`ятсот вісім) грн. 54 коп. - основного боргу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк