УХВАЛА

12 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 905/185/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 і рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго"

про стягнення 9 449 087,83 грн пені, 1 905 545,31 грн - 3% річних, 6 917 285,76 грн інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 (повний текст складено 21.09.2020) і рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі № 905/185/19, подана 13.10.2020 через Східний апеляційний господарський суд.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 і рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо 3% річних у розмірі 3 089,70 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 3 020,82 грн.

Ураховуючи зазначене, за подання касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити 200 % *( 3 089,70 грн + 3 020,82 грн х 1,5 %) = 3 842,00 грн.

АТ "НАК "Нафтогаз України" не додало до касаційної скарги платіжного доручення, яке би підтверджувало сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Хоча у переліку додатків до касаційної скарги і зазначено докази сплати судового збору, проте при огляді касаційної скарги цього документа не виявлено, про що Східним апеляційним господарським судом складено акт від 16.10.2020 № 905/185/19.

Виходячи із положень частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Таким чином, АТ "НАК "Нафтогаз України" необхідно сплатити судовий збір і надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у сумі 3 842,00 грн за наведеними нижче реквізитами.

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерський р-н/22030102,

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб).

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Проте зміст касаційної скарги хоч і містить посилання на постанови Верховного Суду № 924/296/18, № 908/885/18, № 902/514/18, № 924/297/18, № 913/334/18, № 912/1701/18, № 918/553/18, № 902/125/18, № 905/1449/18, № 927/894/18, № 922/2264/18, № 924/751/18, № 903/911/18, № 905/1101/18, № 906/159/19, № 925/971/18, № 910/1827/19, № 917/1344/18, № 909/1065/18, № 912/684/19, № 906/985/18, № 904/4067/18, № 916/2259/18, № 910/13088/18, № 924/235/19 втім, посилання скаржника на вказану ним практику без зазначення конкретних дат постанов та висновків викладених в них, не може вважатися належним обґрунтуванням підстав для прийняття касаційної скарги.

Доводи АТ "НАК "Нафтогаз України" про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права зводяться лише до незгоди скаржника із встановленим судом обставинами справи та оцінкою судом зібраних у справі доказів.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.

Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору та подачі нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів надіслання нової редакції касаційної скарги сторонам у справі.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 і рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі № 905/185/19 залишити без руху до 04.12.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Дроботова