Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/802/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МИТАР-БРОШНІВ",

до відповідача: Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

про визнання недійсними та скасування пунктів рішення Адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю:

від позивача: представники не з`явились

від відповідача: Буджак Олег Ярославович - головний спеціаліст юридичного відділу Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, (довіреність № 59-03/1 д від 30.06.2020 року)

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "МИТАР-БРОШНІВ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсними та скасування пунктів 1 та 3 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019 в частині, що стосується ТзОВ "МИТАР-БРОШНІВ".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що прийняте рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019 в частині, що стосується ТзОВ "МИТАР-БРОШНІВ" є неправомірним, оскільки висновки в ньому щодо наявності між учасниками узгодженої поведінки не грунтується на результатах дослідження у сукупності усіх фактів із зазначенням відповідних доказів, які вірогідно встановлюють узгодженість поведінки під час участі у відкритих торгах, в результаті яких усунуто конкуренцію та спотворено результати тендеру (торгів).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2020 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.10.2020 року.

07 жовтня 2020 року відповідачем по справі подано через канцелярію Господарського суду відзив на позовну заяву (вх. №13500/20 від 07.10.2020 року), відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує пропуском позивачем двохмісячного строку щодо оскарження спірного рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019 в частині, що стосується ТзОВ "МИТАР-БРОШНІВ", що є підставою для відмови в позові.

Ухвалою - повідомленням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 27.10.2020 року.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року Господарський суд Івано-Франківської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду справи по суті на 03.11.2020 року на 10:30 год.

Позивач повноваженого представника в судове засідання не направив. Однак, 02 листопада 2020 року подав до Господарського суду Івано-Франківської області клопотан, про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28 надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом".

У відповідності до п.1.5.17. вказаної Інструкції з діловодства в господарських судах України, документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

Водночас, положеннями ст.7 Закону України "Про електроні документи та електронний документообіг" передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Усі процесуальні документи, які надаються до суду електронною поштою повинні бути скріплені електронним цифровим підписом відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Клопотання позивача (вх.№14877/20 від 02.11.2020 року) про відкладення розгляду справи надійшло на електронну адресу суду: inbox@іf.arbitr.gov.ua без ЕЦП, однак в паперовій формі такий документ від відповідача судом на момент прийняття рішення до суду не надійшов.

За наведених обставин, суд залишає клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МИТАР-БРОШНІВ" без ЕЦП (вх.№14877/20 від 02.11.2020 року) без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд в позові відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для забезпечення реалізації позивачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України, за відсутності представника позивача.

За таких обставин беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи те, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представника позивача за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

27 лютого 2020 року Івано-Франківським обласним територіальним відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення про визнання недійсними та скасування пунктів 1 та 3 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019, відповідно до якого постановила визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю "Митар-Брошнів", узгодивши свою поведінку під час підготовки та участі в відкритих торгах на закупівлю: лісозаготівля (ДК 021:2015:77210000-5 - лісозаготівельні послуги), оприлюднених в електронному вигляді на веб-порталі ""PROZORRO (ідентифікатор закупівлі UA-2017-06-21-001938-b) (Лот 2, Лот 5) проведеним Державним підприємством "Солотвинське лісове господарство" вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50 та п.4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, що стосується спотворення результатів торгів. Вказаним рішенням відповідач по справі наклав на позивача за вказані вище порушення штраф в розмірі 34 000 грн 00к.

Зазначене рішення відповідач направив позивачу, яке останній отримав 12.03.2020 року, про що свідчить долучене до матеріалів справи поштове повідомлення №656, копія якого долучена до матеріалів справи.

Не погоджуючись із спірним рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач звернувся з даним позовом до суду.

За наведеного, суд враховує наступне.

Згідно ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Адміністративною колегією Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваного рішення була надіслана позивачу на адресу: вул. Галечко, 4, кв.2, смт. Брошнів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область супровідним листом №59-02/215 від 04.03.2020 року "Про надсилання рішення адміністративної колегії територіального відділення".

Судом встановлено, що позивач за вищезазначеною адресою 12.03.2020 року отримав рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №656. Копії вказаних доказів (направлення та отримання оспорюваного рішення) містяться в матеріалах справи.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначене вище, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення для його оскарження закінчився 13.05.2020 року.

При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірного рішення лише 21 вересня 2020 року, тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", судам роз`яснено у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону враховувати, що за цими приписами, передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2018 у справі № 922/4646/16 також зазначив, що строки оскарження рішень органів Комітету є присічними та відновленню не підлягають. Пропуск встановленого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення органу Комітету.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13.11.2018 у справі № 922/327/18 зазначив, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів, при цьому на спірні правовідносини не поширюють свою дію приписи статті 257 Цивільного кодексу України та положення про загальну позовну давність.

Отже, строк, встановлений ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є присічним і закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Враховуючи, що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019, а пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присікальним, відповідно у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, судом не можуть братися до уваги доводи позивача, з приводу незаконності та/або необґрунтованості оскаржуваного рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", закінчення зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Матеріалами справи доведено, що позивач звернувся до суду із пропущенням присічного строку на оскарження рішення Відділення, що є безумовною підставою для відмови у позові, без дослідження судом інших обставин справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Отже, в позові слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 3, 4, 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" ст. 35,48, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 13, 73, 74, 86, 123, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

в позові товариства з обмеженою відповідальністю "МИТАР-БРОШНІВ" до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування пунктів 1 та 3 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 59/4-р/к від 27.02.2020 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 8/2019 в частині, що стосується ТзОВ "МИТАР-БРОШНІВ" - відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.11.2020

Суддя Фанда О. М.